РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року 	м. Рівне	№460/17533/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Військової частини НОМЕР_1 	
до	ОСОБА_1 	
 	про стягнення безпідставно набутих коштів, -	

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 152024,59 грн під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.
Позовні вимоги обґрунтовує Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, та зазначає, що оскільки відповідач не повернувся до військової частини з лікувального закладу, не виконував обов`язки військової служби в період часу листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року, а військовою частиною за цей час було нараховано та виплачено відповідачу грошове забезпечення, тому позивач вважає, що останній безпідставно отримав грошове забезпечення у сумі 152024,59 грн, що є підставою для стягнення зазначеної суми в судовому порядку.
Ухвалою судді від 30.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст.262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач відзиву на позов не направив.
На підставі ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи приписи ч.5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені такі обставини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2023 №231, солдат ОСОБА_1 , прибув та призначений на посаду старшого стрільця 3 відділення І аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_1 , призваний по мобілізації, відповідно до Указу Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію", прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 для подальшого проходження військової служби, з "13" серпня 2022 року зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, визнаний таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.11.2023 №329, солдат ОСОБА_1 , старший стрілець 3 відділення 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_1 , визнаний таким, що з 16 листопада 2023 року вибув на лікування до КНП "Стоматологічна поліклініка Дубенської міської ради".
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.12.2023 № 358, солдат ОСОБА_1 , відповідно до п. 116 підпункту 15 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, або хворобою, з "12" грудня 2023 року увільнений від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2024 №60, солдат ОСОБА_1 , визнаний таким, що 27 лютого 2024 року не повернувся до місця несення служби без поважних причин, на телефонні дзвінки не відповідає, місцезнаходження невідоме. Відповідно пункту 15 розділу 1 наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 "Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" та у зв`язку з тим, що інших обставин, причин відсутності на службі встановити не є можливим з 29 січня 2024 року призупинено нарахування та виплату грошового забезпечення.
За фактом неприбуття з медичного закладу ОСОБА_1 проведено службове розслідування, в рамках проведеного розслідування встановлено, що відповідач з 16.11.2023 року вибув на лікування до КНП "Стоматологічна поліклініка Дубенської міської ради". Під час перебування на лікуванні відповідач на телефоні дзвінки відповідав, медичні документи в електронному вигляді надавав. Згідно наданих документів 18.11.2023 солдат ОСОБА_1 звертався за консультацією до лікаря загальної практики - сімейного лікаря, отримав направлення на консультацію стоматолога-хірурга, що підтверджується направленням та довідкою сімейного лікаря від 18.11.2023. 20.11.2023 відповідач звертався до лікаря-стоматолога КНП "Стоматологічна поліклініка Дубенської міської ради". З 21.11.2023 по теперішній час документів, що підтверджують лікування у КНП "Стоматологічна поліклініка Дубенської міської ради", солдатом ОСОБА_1 не надано, до військової частини НОМЕР_1 він не повернувся. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.04.2024 №374 "Про підсумки службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом неприбуття з медичного закладу" солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення - оголошено сувору догану. Зобов`язано начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 здійснити перевірку нарахованого та виплаченого військовослужбовцю у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 грошового забезпечення. 
08.08.2025 за вх. № 16073/р до командування військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_4 старшого лейтенанта ОСОБА_2 про те, що відповідно до вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03.04.2024 №374 "Про підсумки службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом нез`явлення на службу з медичного закладу", нею було проведено перевірку нарахованого та виплаченого військовослужбовцю в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 солдату ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 21.11.2023 по 31.01.2024.
На підставі вказаного рапорту командиром військової частини НОМЕР_1 10.08.2025 виданий наказ №652 "Про призначення службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення за листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року солдату ОСОБА_1 ".
У ході проведення службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 , ухиляється від проходження військової служби у період з 21.11.2023 по теперішній час, отже не мав права на отримання грошового забезпечення за зазначений період, в тому числі щомісячної премії та додаткової винагороди за листопад 2023 року, а також грошового забезпечення в тому числі щомісячної премії за грудень 2023 та січень 2024 року.
28.08.2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий Наказ №924 (з основної діяльності) "Про підсумки службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення за листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року солдату ОСОБА_1 ". Вказаним наказом вирішено вважати встановленим факт неналежного виконання відповідачем обов`язків військової служби, що призвело до надлишкової виплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 за листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року. 
Згідно довідки від 07.09.2025 №698 по солдату ОСОБА_1 загальна сума переплати за період з листопад-грудень 2023 року та січень 2024 року становить 152024,59 грн.
Будучи недобросовісним набувачем коштів у сумі 152024,59 грн, відповідач добровільно їх не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом про примусове стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011).
Відповідно до ст. 1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
На підставі ч. 1 ст. 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до п. 2 Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Згідно з п. 9 Порядку № 260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Відповідно до п.12 Порядку № 260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.
Отже, у період перебування військовослужбовця на лікуванні за ним зберігається виплата грошового забезпечення.
Натомість, за п. 15 Порядку № 260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач в період з 21.11.2023 потеперішній час ухиляється від виконання обов`язків військової служби та не повернувся до ВЧ НОМЕР_1 з медичного закладу, не виконує обов`язки військової служби, тому відповідно не мав права на отримання грошового забезпечення в силу положень пункту 15 Порядку № 260.
При цьому суд враховує, що позивач у цьому випадку діяв добросовісно та нараховував відповідачу грошове забезпечення дистанційно, та не міг достеменно знати час закінчення курсу лікування та дату коли відповідач повинен був прибути до військової частини.
Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Тобто, за змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.
Водночас ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.
Відповідно до закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.
Оскільки відповідач з 23.11.2023 не прибув до місця розташування підрозділу, де проходив військову службу та був відсутній на військовій службі, суд вважає, що відповідач діяв недобросовісно та за листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року безпідставно отримав грошове забезпечення на суму 152024,59 грн, що підтверджується довідкою про розмір переплати солдату ОСОБА_1 від 07.08.2025 № 698. Особа, яка свідомо ухиляється від служби, не може вважатися добросовісним набувачем виплат за цю службу - вона усвідомлює протиправність свого становища.
На момент розгляду справи безпідставно набуті кошти у розмірі 152024,59 грн під час фактичного невиконання обов`язків військової служби відповідачем не сплачені, заборгованість перед військовою частиною наявна, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 152024 грн (сто п`ятдесят дві тисячі двадцять чотири гривні 59 копійок) під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 14 квітня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) 
Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 ) 

Суддя       С.М. Дуляницька