Справа № 729/1860/25
2/729/182/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобасанської об`єднаної територіальної громади в особі Новобасанської сільської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тлумачення заповіту та визначення місця відкриття спадщини, -
у с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тлумачення заповіту та визначення місця відкриття спадщини.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . 
Після її смерті відкрилася спадщина, до складу спадщини входить земельна частка (пай), яка знаходиться на території Соколівського старостинського округу Ніжинського (раніше Бобровицького) району Чернігівської області, за межами населеного пункту с. Соколівка.
30 березня 2015 року спадкодавець склала заповіт у м. Орел, Орловської області (рф), посвідчений нотаріусом Орловського нотаріального округу. У заповіті вона заповіла належну їй земельну частку (пай), що знаходиться у Ніжинському районі (раніше Бобровицького) Чернігівської області, своєму синові ОСОБА_1 .
Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців за заповітом та за законом немає.
Після звернення позивача до нотаріуса, йому було повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Однак позивач не зміг подати заяву в установлений строк через поважні причини, а саме тривалу хворобу та перебування на амбулаторному лікуванні.
Крім того, у заповіті від 30.03.2015 року спадкодавцем використано термін «земельна доля (пай)», однак цей термін не є точним і потребує тлумачення.
На момент складання заповіту спадкодавцю належала на праві власності земельна ділянка загальною площею 8,4343 га, розташована на території Соколівського старостинського округу Ніжинського району Чернігівської області, що складається з трьох земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери: 742068740007001:1025, 742068740008003:0093, 742068740008004:0049. Отже, під понятгям «земельна доля (пай)» спадкодавець мала на увазі саме ці земельні ділянки.
Також, оскільки спадкодавець на момент смерті проживала в російській федерації, а спадкове майно (земельні ділянки) знаходиться у Чернігівській області, місце відкриття спадщини слід визначити саме за місцезнаходженням майна.
Позивач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Щодо позовних вимог в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 29 липня 2021 року (а.с.8-9).
Після її смерті відкрилася спадщина, до складу спадщини входить земельна частка (пай), яка знаходиться на території Соколівського старостинського округу Ніжинського (раніше Бобровицького) району Чернігівської області, за межами населеного пункту с. Соколівка.
Відповідно до копії заповіту встановлено, що 30 березня 2015 року ОСОБА_2 склала заповіт у м. Орел, Орловської області (рф), який посвідчений нотаріусом Орловського нотаріального округу, у якому вона заповіла належну їй земельну долю (пай), що знаходиться у Ніжинському районі (раніше Бобровицького) Чернігівської області, сину ОСОБА_1 (а.с. 12-15).
Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.08.1964 року (а.с. 7).
Відповідно до довідки Новобасанької сільської лікарської амбулаторії № 4 від 21.02.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на амбулаторному лікуванні з 10.01.2022 року по 10.02.2022 рік (а.с. 39).
Відповідно до інформації наданої державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори Романенко Н., спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відкривалася (а.с.20).
Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження.
Згідно п. 4 вищевказаної постанови передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.
Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлений законодавцем у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15.
Крім цього, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 07 лютого 2024 року у справі №474/454/18, провадження № 61-14756св23 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцемпостійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, у судовому засіданні дослідженими доказами повно і достовірно доведено, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк, встановлений для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори, з поважних причин, оскільки перебував на лікуванні, а тому позовні вимоги позивача в частині визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог про тлумачення заповіту, то необхідно зазначити наступне.
Згідно зі ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.
У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту - спадкоємці мають різне уявлення про волевиявлення заповідача.
У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася, що підтверджується інформацією нотаріуса від 20.08.2025 року, окрім того позивачем не надано доказів щодо спору між спадкоємцями, та не можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальній канторі, тому враховуючи наведені норми закону, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині тлумачення заповіту, оскільки на думку суду дана вимога є передчасною. 
Щодо вимоги позивача про визначення місця відкриття спадщини, після померлої ОСОБА_2 за місцем знаходження земельної ділянки, суд вважає, що така вимога також не підлягає до задоволення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо спору з цього питання.
Розглядаючи питання щодо місця відкриття спадщини, слід звернути увагу на постанову ОП КЦС ВС від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20, в якій зазначено, що у випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні. У разі відмови нотаріуса, спадкоємець має право звернутися до суду для встановлення місця відкриття спадщини.
Оскільки відмови нотаріуса матеріали справи не містять, тому заявлена позивачем вимога щодо визначення місця відкриття спадщини також є передчасною.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тлумачення заповіту та визначення місця відкриття спадщини, підлягають частковому задоволенню. Суд, приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 259, 263, 264, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. ст. 1256, 1268, 1270, 1271, 1272 ЦК України, суд, -
у х в а л и в:
Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Новобасанської об`єднаної територіальної громади в особі Новобасанської сільської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тлумачення заповіту та визначення місця відкриття спадщини.
Визнати, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини  ОСОБА_1 пропустив з поважних причин.
Визначити  ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторони по справі: 
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 
Відповідач - Новобасанська об`єднана територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради Чернігівської області, код ЄДРПОУ 04414721, адреса: 17461, с. Нова Басань, Ніжинський район, Чернігівська область, вул. Шевченка, буд. 49.

Суддя В.І. Бойко