УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/10323/25 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П. 
Номер провадження №33/4805/395/26
Категорія ч.6 ст.470 МКУ  Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі представника Житомирської митниці Красильникової Софії Анатоліївни розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2025 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.470 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення, 

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2025 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.470 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, представник Житомирської митниці Кондратюк А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову - про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті. Зокрема, послався на обставини, які зазначені у протоколі про порушення митних правил та звертає увагу, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.6 ст.470 МК України, оскільки порушення митних правил, передбачене цією нормою, є проступком, пов`язаним із тривалим, безперервним невиконанням обов`язків, установлених законом. Зазначає, що триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує відповідний обов`язок, виконання цього обов`язку суб`єктом або припинення дії відповідної норми закону. Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 перебував в стані безперервного вчинення адміністративного правопорушення, в тому числі і в період набуття чинності положеннями ч.6 ст.470 МК України. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт також послався на практику Верховного Суду у справі №489/4756/16-а та № 804/401/17, постанову Житомирського апеляційного суду від 16.03.2020 у справі № 295/15766/19.
ОСОБА_1 06.03.2026 надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Житомирської митниці, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом статей 245 КУпАП та 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 489 МК України установлено, що при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції та винесенні оскаржуваної постанови відносно  ОСОБА_1 дотримані не були.
Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0224/UA101000/2025 від 28.05.2025, 04.06.2018 о 20 год 58 хв через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 у митному режимі «транзит» з метою особистого користування ввезено легковий автомобіль марки «VW», моделі «PASSAT», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації — Республіка Польща, 2002 року випуску, об`єм двигуна — 2496 см?, тип двигуна — дизель, що підтверджується відомостями ЦБД ЄАІС Держмитслужби, який станом на час розгляду справи за межі митної території України не вивезений та в інший митний режим не поміщений.
Відносно ОСОБА_1 01.10.2018 Житомирською митницею складено протокол про порушення митних правил № 2397/10100/18 за ч. 3 ст. 470 МК України, за результатами розгляду якого 12.11.2018 винесено постанову про порушення митних правил № 2397/10100/18 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн). Зазначена постанова є чинною, штраф особою не сплачено.
Згідно з обліками ЦБД ЄАІС Держмитслужби інших фактів перетину державного кордону зазначеним транспортним засобом (крім ввезення 04.06.2018) або його поміщення в інший митний режим станом на час розгляду справи не встановлено.
З метою з`ясування обставин ввезення транспортного засобу на адресу місця проживання ОСОБА_1 митним органом направлено виклик від 02.05.2025 про необхідність прибуття для надання пояснень, на який він не з`явився та письмових пояснень не надав.
Станом на час розгляду справи транспортний засіб за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на митній території України з перевищенням встановленого строку транзиту.
Частиною 6 статті 470 МК України (у редакції на час складення протоколу) визначено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
ОСОБА_1 інкриміновано те, що він 04.06.2018 ввіз у митному режимі «транзит» транспортний засіб для особистого користування та станом на час розгляду справи не вивіз його за межі митної території України у встановлений законодавством термін та не помістив у інший митний режим.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративне правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , було вчинене у перший день перевищення строку транзиту транспортного засобу, а тому кваліфікувати його слід за нормою закону, чинною на момент його вчинення, тобто за ч. 3 ст. 470 МК України, а не за ч. 6 ст. 470 МК України. Суд зазначив, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.470 МК України, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України та за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст.ст.95, 381 МК України громадянам дозволяється поміщувати транспортні засоби особистого користування у митний режим транзиту з метою прохідного транзиту через митну територію України у строки, встановлені статтею 95 цього Кодексу (для автомобільного транспорту - 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Відповідно до п.п.2, 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари та транспортні засоби, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, та бути доставленими до закінчення строку, встановленого статтею 95 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням транспортних засобів, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України під контролем митного органу призначення.
З матеріалів справи вбачається, що з дати ввезення зазначений автомобіль митний кордон не перетинав та з митної території України не виїжджав, а тому митний режим транзиту у встановленому порядку не завершено.
Відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дію обставин непереборної сили чи протиправні дії третіх осіб, виданих компетентними органами та засвідчених у встановленому порядку, до митних органів не подано; відповідні відомості в матеріалах справи відсутні. Також відсутня інформація про оформлення транспортного засобу у будь-якому іншому митному режимі.
Митний кодекс України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Водночас у теорії адміністративного права триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись певною протиправною дією або бездіяльністю, надалі здійснюються безперервно шляхом невиконання покладеного законом обов`язку. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
Митним органом правопорушення виявлене 28.05.2025, про що свідчить протокол про порушення митних правил № 0224/UA101000/2025.
Отже, вчинене ОСОБА_1 правопорушення є триваючим, а тому його кваліфікація за ч. 6 ст. 470 МК України, чинною на момент виявлення правопорушення, є правильною. Зазначене не свідчить про надання закону зворотної дії в часі, оскільки відповідальність застосовується за триваюче порушення, яке продовжувалося після набрання чинності відповідною нормою.
Факт притягнення ОСОБА_1 у 2018 році до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України не припинив правопорушення та не звільнив його від обов`язку вивезти транспортний засіб або помістити його в інший митний режим.
При цьому передача транспортного засобу іншій особі (а.с.97) не звільняє декларанта від обов`язку дотримання вимог митного законодавства.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.
За таких обставин постанова суду першої інстанції, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.
При визначенні виду адміністративного стягнення апеляційний суд враховує характер правопорушення, його тривалість, невиконання особою обов`язку щодо вивезення транспортного засобу протягом значного періоду часу, а також те, що попереднє притягнення до адміністративної відповідальності у 2018 році не призвело до припинення правопорушення.
Тривале незаконне перебування транспортного засобу на митній території України свідчить про ігнорування вимог митного законодавства та необхідність застосування заходу, спрямованого на припинення правопорушення.
Обставини перебування транспортного засобу у володінні третьої особи не виключають можливості застосування конфіскації як спеціальної санкції за порушення митних правил.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, що є предметом правопорушення.
Крім того, згідно вимог ст.40-1 КУпАП України з  ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст.530, 531 МК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича задовольнити.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2025 року скасувати.
Визнати ОСОБА_1  винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України, та накласти на нього стягнення у виді конфіскації легкового автомобіля марки «VW», моделі «PASSAT», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації — Республіка Польща, 2002 року випуску, об`єм двигуна — 2496 см?.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя   О.М. Галацевич