ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 березня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 730/1229/23
Головуючий у першій інстанції – Ріхтер В.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/491/26

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді: Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є., 
із секретарем: Зіньковець О.О.,
учасники справи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро», Плисківська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Висіцької Ірини Володимирівни на окрему ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року у справі за позовами: ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, Товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Плисківське» про скасування пунктів рішення, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності.

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 через представника – адвоката Пушкарського С.С. звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» (далі – ТОВ «Плиски-Агро») в якому, ураховуючи заяву про зміну предмету позову від 03 грудня 2023 року, просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні: земельною ділянкою з кадастровим номером 7420886000-01:001:0918 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення від розміщення сільськогосподарської техніки, автотранспорту, механізмів та заборони їх розміщення на вказаній ділянці у майбутньому, демонтажу ями, огородженої металевим забором, некапітальної металевої сітки, ангару, що використовується для зберігання продукції з підвалом, вигрібного колодязя, самовільно встановлених відповідачем на цій земельній ділянці та приведення земельної ділянки до стану, який існував до моменту порушення прав власника, відновлення попередніх меж земельної ділянки за рахунок відповідача; земельною ділянкою з кадастровим номером 7420886000:01:001:0922 за адресою: АДРЕСА_1 шляхом звільнення від розміщення сільськогосподарської техніки, автотранспорту, машин і механізмів та заборони їх розміщення на вказаній ділянці у майбутньому, приведення земельної ділянки до стану, який існував до моменту порушення прав власника, відновлення попередніх меж земельної ділянки за рахунок відповідача.
05 грудня 2023 року ТОВ «Плиски-Агро» звернулося з позовом до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Плисківське» (далі – ФГ «Плисківське») про визнання незаконними (недійсними) та скасування пунктів 11, 11.1, 12, 12.1 рішення сорок третьої сесії сьомого скликання Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 05 листопада 2020 року № 1192-43/VII «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Плисківської сільської ради»; скасування державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 420886000:01:001:0918, площею 0,5888 га; визнання недійсним Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 січня 2021 року (земельна ділянка площею 0,5888 га з кадастровим номером 7420886000:01:001:0918), укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; скасування державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 12086000:01:001:0918, площею 0,5888 га; визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки № 1/2021 від 14 січня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Плисківське»; скасування державної реєстрації за ФГ «Плисківське» іншого речового права – права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7420886000:01:001:0918, площею 0,5888 га; скасування за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 386000:01:001:0922, площею 0,76 га; визнання недійсним Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 січня 2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; скасування державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0386000:01:001:0922, площею 0,76 га; визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки № 2/2021 від 14 січня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Плисківське»; скасування державної реєстрації за ФГ «Плисківське» іншого речового права – права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7420886000:01:001:0922, площею 0,76 га.
03 січня 2024 року ОСОБА_1 через представника – адвоката Висіцьку І.В. звернувся з позовом до ТОВ «Плиски-Агро», в якому, ураховуючи заяви про зміну предмета позову від 29 квітня 2024 року та від 17 лютого 2025 року, просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 7420836000:01:001:1035 площею 0,5116 га (за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом звільнення від розміщення сільськогосподарської техніки, автотранспорту, машин і механізмів та заборони їх розміщення на вказаній ділянці у майбутньому, шляхом демонтажу ями огородженої металевим забором, некапітальної металевої споруд ангару, що використовується для зберігання продукції з підвалом, вигрібної ями, колодязя, самовільно встановлених відповідачем на цій земельній ділянці та приведення земельної ділянки до стану, який існував до моменту порушення прав власника, відновлення попередніх меж земельної ділянки за рахунок відповідача; земельною ділянкою з кадастровим номером 7420886000:01:001:1037 площею 0,0250 га (за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом звільнення від розміщення сільськогосподарської техніки, автотранспорту, машин і механізмів та заборони їх розміщення на цій ділянці у майбутньому, демонтажу ями, огородженої металевим парканом, самовільно встановленої відповідачем на цій земельній ділянці та приведення земельної ділянки до стану, який існував до моменту порушення прав власника, відновлення попередніх меж земельної ділянки за рахунок відповідача; земельною ділянкою з кадастровим номером 7420886000:01:001:1038 площею 0,4965 га (за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом звільнення від розміщення сільськогосподарської техніки, автотранспорту, машин і механізмів та заборони їх розміщення на цій ділянці у майбутньому, приведення земельної ділянки до стану, який існував до моменту порушення прав власника, відновлення попередніх меж земельної ділянки за рахунок відповідача.
Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року об`єднано цивільну справу за позовом ТОВ «Плиски-Агро» до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ФГ «Плисківське» про скасування певних пунктів рішення Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 05 листопада 2020 року, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок (№ 730/1448/23, далі справа 2) та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Плиски-Агро» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності (№ 730/48/24, далі справа 3) з цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Плиски-Агро» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками (№ 730/1229/23, далі справа 1); об`єднаним справам призначено єдиний унікальний номер цивільної справи № 730/1229/23.
Окремою ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року постановлено звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва з пропозицією розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката Висіцької І.В. (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 2679, видане 08 грудня 2006 року Київською міською КДКА, номер рішення 2-5-2). Скеровано до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва окрему ухвалу, копію довідки про доставку електронного документа (повістки на ім`я ОСОБА_4 ), копію клопотання адвоката Висіцької І.В. з додатками від 19 грудня 2025 року.
В апеляційній скарзі адвокат Висіцька І.В., посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених у рішенні висновків фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу та компенсувати їй понесені судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави в порядку, встановленому КМУ.
Доводи апеляційної скарги зводяться до необґрунтованості висновку суду першої інстанції щодо зловживання адвокатом Висіцькою І.В. процесуальними правами, умисного затягування розгляду справи та неповагу до суду та інших учасників справи.
Скаржниця зазначає, що 18 листопада 2025 року, напередодні призначеного на 19 листопада 2025 року судового засідання у справі, подала клопотання про відкладення судового розгляду, оскільки цієї дати мала брати участь у судових засіданнях, призначених Благовіщенським районним судом Кіровоградської області на 10 та 11 години відповідно. Дата та час цих судових засідань визначались Благовіщенським районним суду самостійно, без узгодження з адвокатом Висіцькою І.В. Призначені у цьому суді на 28 жовтня 2025 року засідання внаслідок відключення електроенергії не відбулися, а про наступну дату розгляду справи скаржниця дізналася через систему «Електронний суд». 
Указує, що, зважаючи на рішення Ради адвокатів України «Про надання роз`яснення щодо пріоритетності принципів діяльності адвоката при наданні професійної правової (правничої) допомоги» від 13 грудня 2019 року № 169, при визначенні пріоритетності участі у судових засіданнях в різних судах скаржниця враховувала наступне: кількість судових засідань, призначених на 19 листопада 2025 року (у Благовіщенському районному суді – 2, у Борзнянському районному суді – 1); наявність у цій справі клопотань адвоката Пушкарського І.В. про відкладення розгляду справи та адвоката Костенко М.І. про зупинення у ній провадження, що унеможливлювало ухвалення рішення по суті чи завершення окремої стадії судового розгляду саме 19 листопада 2025 року; ситуацію в країні щодо енергопостачання (екстрені відключення електроенергії у жовтні-листопаді 2025 року). Дізнавшись 18 листопада 2025 року у секретаря судових засідань Благовіщенського районного суду те, що судові засіданні у справах № 402/348/25, № 402/948/25 відбудуться, адвокат скерувала до Борзнянського районного суду клопотання про відкладення розгляду справи. За результатами проведених Благовіщенським районним судом 19 листопада 2025 року судових засідань у справі № 402/348/25 закрито підготовче провадження, а у справі № 402/948/25 – ухвалено рішення по суті.
Заявниця стверджує, що обставини, які б свідчили про порушення нею адвокатської етики та вимог ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відсутні, зважаючи на те, що у цій справі вже проведено 17 судових засідань, у яких адвокат Висіцька І.В. була відсутня лише двічі – 12 серпня 2024 року (у зв`язку з перебуванням у щорічній відпустці, а розгляд справи відкладено внаслідок неявки всіх інших учасників справи) та 19 листопада 2025 року. Отже, дві неявки представника сторони, зумовлені поважними причинами (відпустка та участь в іншому судовому засіданні) за майже дворічний строк судового провадження не носять системного характеру та не можуть свідчити про порушення скаржницею адвокатської етики.
Адвокат не погоджується з висновком суду першої інстанції про аналогічність обставин неявки представника, за яких постановлено оскаржувану окрему ухвалу та окрему ухвалу від 23 червня 2025 року, з наступних підстав. З адвокатом Смолієм Б.В. дату судового засідання (23 червня 2025 року) узгоджувалася безпосередньо в судовому засіданні, але з адвокатом Висіцькою І.В. дата судового засідання, призначеного на 19 листопада 2025 року, не узгоджувалася. Клопотання адвоката Смолія Б.В. про відкладення розгляду справи подано у день судового засідання (23 червня 2025 року), а адвокатом Висіцькою І.В. – напередодні (18 листопада 2025 року). Адвокат Смолій Б.В. просив відкласти судове засідання, призначене на 10 год. 23 червня 2025 року, оскільки мав брати участь у розгляді іншої справи в Шевченківському районному суді, призначеної на 13.30 23 червня 2025 року. Водночас скаржниця мала брати участь у розгляді двох справ – о 10 та об 11 год. 19 листопада 2025 року. У судове засідання 23 червня 2025 року, про відкладення якого просив адвокат Смолій Б.В., з`явився свідок, натомість у судовому засіданні, про відкладення якого просила адвокат Висіцька І.В., допиту свідків не планувалося. Всупереч вимог ЦПК України клопотання адвоката Смолія Б.В. надійшло на офіційну електронну адресу суду, а адвокат Висіцька І.В. скерувала його через систему «Електронний суд».
Зазначає, що інститут окремої ухвали направлений на реагування суду у тих випадках, коли порушення закону настільки очевидне, зухвале та систематичне, що не дозволяє суду бути інертним до таких порушень і спонукає до ефективних дій, втіленням яких має бути окрема ухвала. Винісши окрему ухвалу, суд першої інстанції проігнорував приписи ст. 143 ЦПК України, якою визначено підстави і порядок застосування заходів процесуального примусу з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Оскаржувана окрема ухвала не містить обґрунтування, в чому саме полягає порушення адвокатом Висіцькою І.В. вимог ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», присяги адвоката України та/або Правил адвокатської етики, що б мало наслідком саме дисциплінарну відповідальність адвоката за прояв неповаги до суду. Зважаючи на приписи ч. 3 ст. 131, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, наслідком неявки адвоката Висіцької І.В. без поважних причин в судове засідання без поважних причин, мав бути подальший розгляд справи без участі адвоката, а не постановлення щодо неї окремої ухвали з цього приводу.
Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення адвоката Висіцької І.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а окрему ухвалу суду – скасувати, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремі ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Окрема ухвала суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.
Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції вважав встановленим, що представник ОСОБА_1 та ФГ «Плисківське» – адвокат Висіцька І.В. порушила адвокатську етику та вимоги ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» через її неявку у судове засідання, призначене на 19 листопада 2025 року. Районний суд зазначив, що представник сторони на підтвердження поважності причини неявки надала копії судових повісток Благовіщенського районного суду Кіровоградської області про виклик її в якості представника у судові засідання, призначені на 19 листопада 2025 року о 10 та 11 год. Зазначив, ці повістки створені 28 жовтня 2025 року, тобто пізніше, ніж здійснено виклик учасників цієї справи (23 жовтня 2025 року). Суд виснував, що адвокат Висіцька І.В. мала можливість узгодити з Благовіщенським районним судом Кіровоградської області іншу дату, оскільки вже мала інформацію про день та час розгляду цієї справи.
Суд першої інстанції вважав, що, прийнявши рішення про відсутність у судовому засіданні, адвокат Висіцька І.В. мала достатньо часу повідомити суд та інших учасників процесу про цей намір. Направлення клопотання про відкладення розгляду справи в останній момент (фактично перед засіданням) позбавило суд можливості сповістити інших учасників цієї справи про відкладення судового розгляду, що зумовило явку до Борзнянського районного суду Чернігівської області представника іншої сторони з м. Києва. Доказів неможливості подати вказане клопотання заздалегідь адвокатом суду не надано.
Суд виснував, що положення рішення Ради адвокатів України «Про надання роз`яснення щодо пріоритетності принципів діяльності адвоката при наданні професійної правової (правничої) допомоги» № 169 не звільняють адвоката від обов`язку з повагою відноситися до інших учасників судового процесу та заздалегідь повідомляти про неможливість участі в судовому засіданні. 
Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на таке. 
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 через представника – адвоката Пушкарського С.С. звернувся з позовом до ТОВ «Плиски-Агро» в якому, змінивши предмет позову, просив усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками (а.с. 9-14, 39-44).
Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 52). Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
05 грудня 2023 року ТОВ «Плиски-Агро» звернулося з позовом до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ФГ «Плисківське» про визнання незаконними (недійсними) та скасування рішень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації та визнання недійсними договорів оренди землі (а.с. 15-27).
Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2023 року у справі № 730/1448/23 позовну заяву ТОВ «Приски-Агро» прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду (а.с. 53-54). 
03 січня 2024 року ОСОБА_1 через представника – адвоката Висіцьку І.В. звернувся з позовом до ТОВ «Плиски-Агро» та, змінивши предмет позову, просив усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками (а.с. 28-38, 45-48, 49-51).
Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 січня 2024 року у справі № 730/48/24 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду (а.с. 55).
Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року об`єднано цивільну справу за позовом ТОВ «Плиски-Агро» до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ФГ «Плисківське» про скасування певних пунктів рішення Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 05 листопада 2020 року, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок (№ 730/1448/23, далі справа 2) та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Плиски-Агро» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності (№ 730/48/24, далі справа 3) з цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Плиски-Агро» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками (№ 730/1229/23, далі справа 1); об`єднаним справам призначено єдиний унікальний номер цивільної справи № 730/1229/23 (а.с. 56-57).
Представництво інтересів ОСОБА_1 адвокат Висіцька І.В. здійснює на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії АА № 1359228 від 03 жовтня 2023 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 19 квітня 2022 року № 32/2022 (а.с. 187 зворот).
Представництво інтересів третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Плисківське», адвокат Висіцька І.В. здійснює на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії АА № 1551748 від 07 березня 2025 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 12 січня 2022 року № 5/2022 (а.с. 182 зворот).
Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Частиною 1 ст. 4 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правничої допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; підвищувати свій професійний рівень; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правничої допомоги.
Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або Правилам адвокатської етики (ч. 3 ст. 7 Правил адвокатської етики).
Всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності (ч. 1, 3 ст. 12 Правил адвокатської етики).
Під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії (ч. 1 ст. 44 Правил адвокатської етики).
Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризи настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
Тобто, правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.
Інститут окремої ухвали направлений на реагування суду у тих випадках, коли порушення закону настільки очевидне, зухвале та систематичне, що не дозволяє суду бути інертним до таких порушень і спонукає до ефективних дій, втіленням яких має бути окрема ухвала (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 990/131/22).
Зміст окремої ухвали Борзнянського районного суду від 19 листопада 2025 року свідчить про те, що судом встановлено в діях адвоката Висіцької І.В. порушення адвокатської етики та вимог ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що зумовило звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва з пропозицією розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката Висіцької І.В. 
Статтею 143 ЦПК України визначено підстави і порядок застосування заходів процесуального примусу з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Зокрема, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.
Ні судове рішення, ні матеріали справи не свідчать про те, що такі заходи процесуального примусу застосовувалися судом першої інстанції відносно адвоката Висіцької І.В. 
Статтею 34 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком адвоката є порушення вимог несумісності, порушення присяги адвоката України, порушення правил адвокатської етики, розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення, невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків, невиконання рішень органів адвокатського самоврядування, порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Апеляційний суд погоджується з доводами скаржниці про те, що окрема ухвала не містить конкретних посилань на те, у чому саме полягає порушення адвокатом Висіцькою І.В. Правил адвокатської етики та/або вимог ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яке б мало наслідком саме дисциплінарну відповідальність адвоката за прояв неповаги до суду.
Зміст окремої ухвали не свідчить про те, що відкладення судового засідання, яке призначалось на 19 листопада 2025 року, зумовлено безпосередньо неправомірною поведінкою адвоката Висіцькою І.В., що саме вона неодноразово зверталася з клопотаннями про відкладення розгляду справи і такі клопотання судом неодноразово задовольнялись, або іншим чином затягувала судовий розгляд. 
Додані до апеляційної скарги копії протоколів судових засідань (а.с. 88-166) свідчать про те, що у справі відбулось 17 судових засідань: 13 лютого 2024 року, 26 березня 2024 року, 29 квітня 2024 року, 07 травня 2024 року, 12 серпня 2024 року, 09 вересня 2024 року, 11 листопада 2024 року, 17 лютого 2025 року, 24 лютого 2025 року, 24 березня 2025 року, 14 квітня 2025 року, 05 травня 2025 року, 26 травня 2025 року, 23 червня 2025 року, 07 липня 2025 року, 03 вересня 2025 року та 19 листопада 2025 року. Адвокат Висіцька І.В. брала участь у всіх судових засіданнях, крім призначених на 12 серпня 2024 року та 19 листопада 2025 року. Суд першої інстанції на указане уваги не звернув.
18 листопада 2025 року адвокат Висіцька І.В. через систему «Електронний суд» скерувала клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 19 листопада 2025 року об 11 год. (а.с. 1-2) Наведене клопотання мотивовано неможливістю участі у зазначеному судовому засіданні через участь адвоката у розгляді справ №№ 402/348/25, 402/948/25, призначених у Благовіщенському районному суді Кіровоградської області о 10 та об 11 годинах відповідно, як представника позивача Телятника В.В. З огляду на наявність клопотання іншої сторони про зупинення провадження у справі, адвокат Висіцька І.В. зазначила, що бажає особисто навести доводи та міркування стосовно його вирішення, у зв`язку з чим просила відкласти судове засідання на іншу дату.
Підтверджуючи поважність причин неявки в судове засідання Борзнянського районного суду, скаржниця додала до клопотання копії судових повісток Благовіщенського районного суду Кіровоградської області про її виклик як представника сторони у засідання, призначені на 19 листопада 2025 року о 10 та 11 об годинах (а.с. 3 зворот, 4). Зазначені повістки сформовано 28 жовтня 2025 року.
На думку колегії суддів, не може бути підставою для висновку про процесуальні зловживання представника та неповагу до суду подане адвокатом Висіцькою І.В. клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на таке.
Районний суд в окремій ухвалі дійшов висновку, що у цій справі учасники про день та час судового розгляду (19 листопада 2025 року) були повідомлені 23 жовтня 2025 року, тобто раніше, ніж надані адвокатом судові повістки Благовіщенського районного суду Кіровоградської області, які створені 28 жовтня 2025 року. Суд вважав, що адвокат Висіцька І.В. мала можливість узгодити саме з Благовіщенським районним судом Кіровоградської області іншу дату, оскільки вже була обізнана про день та час розгляду цієї справи. 
З наданих скаржницею роздруківок з системи «Електронний суд» (а.с. 79, 80) видно, що дату та час судових засідань у справах № 402/348/25 та № 402/948/25 внесено до системи на підставі технологічного документу «Внесення дат слухання», а не на підставі протоколів судових засідань від 28 жовтня 2025 року. 
Наведені обставини спростовують висновок районного суду про наявність у адвоката Висіцької І.В. можливості попередньо узгодити у Благовіщенському районному суді дату та час судового засідання та свідчать на користь її доводів про те, що дати цих засідань зі скаржницею попередньо цим судом не погоджувались. 
Відповідно до рішення Ради адвокатів України «Про надання роз`яснення щодо пріоритетності принципів діяльності адвоката при наданні професійної правової (правничої) допомоги» від 13 грудня 2019 року № 169 вирішальним є виключне право адвоката на власний розсуд визначати пріоритетність різних процедур, призначених на один час, виходячи з факторів, які в кожній конкретній ситуації можуть мати поважний чи визначальний характер.
Апеляційний суд погоджується з доводами скаржниці про правомірність визначення нею пріоритетності справ № 402/348/25 та № 402/948/25, оскільки за наслідками судового розгляду ухвалою Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 402/948/25 та призначено її до судового розгляду (а.с. 81-82), а справу № 402/348/25 розглянуто по суті з проголошенням скороченого рішення, про що свідчить копія вступної та резолютивної частини рішення Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2025 року (а.с. 83). 
Крім цього, як правильно зазначила адвокат, зміст оскаржуваної ухвали свідчить про наявність у справі також, крім її, клопотань інших представників сторін про відкладення судового розгляду та зупинення провадження у справі.
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд згідно з п. 2 ч. 1 ст. 223 ЦПК України відкладає розгляд справи в судовому засіданні у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Таким чином, у разі першої неявки учасника, повідомленого належним чином, якщо він повідомив причини неявки і вони визнані поважними, суд відкладає судовий розгляд. Водночас зміст окремої ухвали не свідчить про те, що адвокат Висіцька І.В. до суду не з`явилася вперше, тобто у суду першої інстанції були всі підставі для проведення судового засідання за відсутності адвоката. Крім цього, визнання причин неявки поважними/неповажними з належним обґрунтуванням є дискрецією (можливістю діяти на власний розсуд) суду з огляду на обставини справи та доводи клопотання про відкладення судового розгляду. 
Тобто наслідком вирішення судом клопотання сторони про відкладення розгляду справи не завжди є його задоволення.
Як свідчить протокол судового засідання від 19 листопада 2025 року (а.с. 163-166), від двох представників сторін надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у ній. Районний суд, вислухавши учасників, відклав підготовче засідання на 12 січня 2026 року, тобто скаржниця правильно виснувала, що у будь-якому випадку відповідне процесуальне рішення за наслідками судового засідання, в яке вона не з`явилася, ухвалено не було б. Отже, не виключно неявка адвоката Висіцької І.В. зумовила неможливіть судового розгляду, оскільки суд дійшов висновку про поважність причин неявки іншого представника сторони.
Таким чином, на думку апеляційного суду, постановляючи окрему ухвалу, районний суд неповно оцінив обставини відсутності у засіданні скаржниці у сукупності, зокрема лише другу за два роки неявку адвоката у судове засідання, наявність поважних причин такої неявки через участь адвоката Висіцької І.В. в інших судових засіданнях, дати яких з нею попередньо не погоджувались, ухвалення в одному з них за її участю рішення по суті спору. Тобто досліджені апеляційним судом надані адвокатом докази не свідчать про недотримання нею адвокатської етики і неповагу до інших учасників справи. 
Зазначені в окремій ухвалі посилання районного суду щодо несвоєчасності скерованого адвокатом клопотання про відкладення розгляду справи наведених вище висновків апеляційного суду не спростовують. Кількість участі у судових засіданнях та явка до суду у разі, якщо вони не відбулись, охоплюється гонораром адвоката, а витрати сторони на професійну правничу допомоги відшкодовуються стороні, яка їх понесла, за результатами розгляду справи по суті. 
Крім цього, висновок районного суду про необхідність попередження сторони процесу про відкладення судового розгляду заздалегідь не узгоджується з положеннями ЦПК України, відповідно до яких питання можливості/неможливості розгляду справи вирішуються безпосередньо у судовому засіданні. Усі адвокати в обов`язковому порядку мають зареєстровані електронні кабінети в системі «Електронний суд», де відображено справу в електронному варіанті, в тому числі, всі подані її учасниками заяви і клопотання. Отже, напередодні судового засідання представники інших сторін мали можливість ознайомитись через систему «Електронний суд» з наявними у справі клопотаннями про відкладення її розгляду та визначитись для себе з процесуальним прогнозом щодо її слухання судом. 
Доводи суду першої інстанції про аналогічність обставин неявки представника, за яких постановлено оскаржувану окрему ухвалу, та окрему ухвалу від 23 червня 2025 року щодо представника іншої сторони не можуть бути підставами для висновку про порушення адвокатом Висіцькою І.В. правил адвокатської етики або неповагу до суду.
Інститут окремої ухвали направлений на реагування суду у тих випадках, коли порушення закону настільки очевидне, зухвале та систематичне, що не дозволяє суду бути інертним до таких порушень і спонукає до ефективних дій, втіленням яких має бути окрема ухвала. 
Таким чином, зміст окремої ухвали має зводитись до викладу обставин очевидного, зухвалого та систематичного порушення закону, а не констатації того, що за схожої ситуації судом також вживались заходи процесуального реагування. 
Отже, апеляційний суд погоджується з доводами скаржниці про те, що неявка адвоката Висіцької І.В. у судове засідання Борзнянського районного суду 19 листопада 2025 року не є порушенням адвокатської етики або неповагою до суду, і не вважає, що така неявка є процесуальним зловживанням з підстав, наведених вище. 
За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повідомлення та надання вказівки Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури м. Києва розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката Висіцької І.В. 
Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги адвоката Висіцької І.В. заслуговують на увагу, в її діях відсутнє порушення адвокатської етики та вимог ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яке б давало підстави для постановлення щодо неї окремої ухвали, а тому через порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи окрема ухвала підлягає скасуванню.
Вирішуючи клопотання скаржниці щодо компенсації їй понесених судових витрат по сплаті судового збору за рахунок держави, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Згідно з п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до суду фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті судовий збір, який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна скарга подається до суду.
Окрема ухвала є особливим видом судового рішення, яке хоча й постановлене під час судового розгляду конкретної справи, але безпосередньо не стосується вирішення судового спору в ній та не впливає на кінцевий результат його вирішення. У такій ситуації окрема ухвала впливає на суспільні відносини автономно від судового рішення, яким вирішено спір, і не завжди стосується прав, обов`язків чи інтересів учасників цього спору.
При оскарженні окремої ухвали суду судовий збір сплачується на загальних підставах, оскільки процесуальні норми не передбачають звільнення від його сплати при оскарженні ухвал.
За подачу апеляційної скарги на окрему ухвалу ОСОБА_4 відповідно до приписів п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» сплачено 605,60 грн судового збору (а.с. 74). 
Скаржниця просить компенсувати їй суму сплаченого судового збору за рахунок держави в порядку, встановленому КМУ.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Згідно з. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Хоча апеляційний суд й задовольняє апеляційну скаргу адвоката Висіцької І.В. та скасовує оскаржувану окрему ухвалу суду, положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України у цьому випадку не можуть бути застосовані, оскільки скаржниця не має пільг щодо звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з чим заявлене нею клопотання задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. 367, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Висіцької Ірини Володимирівни – задовольнити.
Окрему ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року – скасувати.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 березня 2026 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова