Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року Справа№200/9505/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Хорошу Ксенію Геннадіївну, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про:
- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виразилася у не внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, електронних систем «Оберіг» та «Резерв+» про виключення позивача з військового обліку; 
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відомості про виключення позивача з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, електронних систем «Оберіг» та «Резерв+».
Ухвалою суду від 9 грудня 2025 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) надати суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення на позов; зобов`язано відповідача надати додаткові доказі по справі.
Відповідно до відомостей програмного забезпечення «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала суду від 9 грудня 2025 року була доставлена до Електронного кабінету відповідача 9 грудня 2025 року об 11-13 год; також 9 грудня 2025 року зазначена ухвала разом із адміністративним позовом позивача та додатками до нього була направлена на електронну адресу відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Станом на час розгляду справи судом не отримано від відповідача відзиву на позов та витребуваних ухвалою суду про відкриття провадження у справі документів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно із ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Частиною 9 ст. 80 КАС України визначено, що у разі не подання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами […].
Суд вирішує справу із врахуванням наведених вище приписів на підставі наявних у справі матеріалів.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.
Позивач 1 січня 2013 року був виключений з військового обліку згідно з п. 4 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
З 18 грудня 1991 року позивач знаходився на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , у військовому квитку відсутня відмітка (печатка) про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування в запасі.
Згідно із застосунком «Резерв+» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі – ЄДРПВР, Реєстр) позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 в категорії «військовозобов`язаний».
2 липня 2025 року позивач звернувся із заявою до відповідача щодо внесення в ЄДРПВР відомостей про виключення його із військового обліку, до якої додав копію паспорта та військового квитка. 
Проте всупереч діючим нормам відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування в запасі не були внесені відповідачем до ЄДРПВР та не були внесені до військового квитка позивача.
Також у позові зазначено, що співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснюються заходи щодо призову позивача на військову службу - на його адресу направлялися повістки про виклик до ТЦК та СП.
Позивач вважає, що відповідачем в особі його структурного підрозділу допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не внесення до ЄДРПВР, електронних систем «Оберіг» та «Резерв+» відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних (а.с. 1-9). 

Як зазначалось вище, відповідач правом надати відзив на позов не скористався.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 
Позивач, ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_2 від 16 вересня 1999 року; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_7 (надалі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_8 без статусу юридичної особи (https://www.facebook.com/KramatorskiyRTCKtaSP/, https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/154-2022-%D0%BF#Text).
Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_4 від 18 грудня 1991 року ОСОБА_1 :
20 грудня 1991 року призваний на строкову військову службу (п. 8 розділ ІІ);
12 січня 1992 року прийняв присягу (п. 19 розділ ІІ);
15 листопада 1993 року звільнений (демобілізований) у запас у званні «рядовий» та направлений для постановки облік до ІНФОРМАЦІЯ_9 (надалі - ОМВК) Донецької області (п. 12, 15, 20 розділ ІІ);
23 листопада 1993 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_10 (із зарахуванням у запас); військове звання: «рядовий» звання: «солдат»; військово-обліковою спеціальністю: «водій автомобіля» (п. 23, 27 розділ ІV, розділ VIII); 
25 квітня 1994 року знятий з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (розділ VIII);
6 травня 1994 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_11 (розділ VIII); 
5 листопада 1997 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_10 (розділ VIII) (а.с. 14-16).
У позові (який поданий представником позивача) зазначено, що «з обставин, викладених ОСОБА_1 , випливає, що він був виключений з військового обліку 1 січня 2013 року згідно зі ст. 37 ч.6 п 4 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» (зв.бік а.с. 1), разом із цим відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку ані військовий квіток, ані будь-який інший з доданих до позову документів, не містять.
Також у позові вказано, що згідно з електронного військово-облікового документу із застосунку «Резерв+» ЄДРПВР ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 в категорії «військовозобов`язаний».
Доказів на підтвердження наявності в ЄДРПВР відомостей про перебування позивача на військовому обліку (зокрема, копії/виписки/скріншоту із мобільного застосунку «Резерв+» або іншого доказу) до позову не додано. 
Відповідно до наявних у справі матеріалів, позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 із заявою від 27 червня 2025 року (відомості про дату направлення відповідачу заяви в матеріалах справи відсутні; відповідно до відмітки на заяві вона зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 2 липня 2025 року, вх. № 15478/18 від), у якій просив повідомити інформацію щодо внесення в ЄДРПВР облікових даних стосовно нього та повідомити - в якій категорії обліку він перебуває та чи містяться у Реєстрі дані про виключення його з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування в запасі з 24 листопада 2012 року на підставі пп. 4 п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; у разі відсутності зазначених облікових даних та відомостей про виключення з військового обліку, просив внести в Реєстр відомості про виключення його з військового обліку. До заяви було додано: копію паспорта серії НОМЕР_2 від 16 вересня 1999 року; копію довідки РНОКПП НОМЕР_1 ; копію військового квитка серії НОМЕР_4 від 18 грудня 1991 року (а.с. 17).
У позові не вказано про отримання/не отримання позивачем відповіді від відповідача на зазначену заяву, копії відповіді (у випадку її отримання позивачем) до позову не додано.
При цьому у позові зазначено, що співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснюються заходи щодо призову позивача на військову службу - на його адресу направлялися повістки про виклик до ТЦК та СП.
Докази на підтвердження направлення позивачу ІНФОРМАЦІЯ_5 повісток до позову не додано.
Будучи не згодним із бездіяльністю відповідача, що полягає у не внесенні до ЄДРПВР (електронної системи «Оберіг») відомостей про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування у запасі, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 № 389-VIII (надалі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, […] повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, […].
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року в Україні оголошено загальну мобілізацію.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (надалі - Закон № 3543-XII) мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі - Закон № 2232-ХІІ).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), […], пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно із приписами ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: 
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; 
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; 
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; 
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Як встановлено судом на підставі записів у військовому квитку серії НОМЕР_4 від 18 грудня 1991 року ОСОБА_1 після звільнення у листопада 1993 року зі строкової військової служби був постановлений на військовий облік в якості військовозобов`язаного, з 5 листопада 1997 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 14-16).
Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 37, п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 28 Закону № 2232-XII (в редакції, чинній до 31 березня 2014 року) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах […] підлягають військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військове звання «рядовий в запасі», які досягли граничного віку перебування 40 років.
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 37, п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 28 Закону № 2232-XII (в редакції, чинній у період з 1 квітня 2014 року по 12 серпня 2014 року) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах […] підлягають військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військове звання «рядовий в запасі», які досягли граничного віку перебування 50 років.
Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 37, п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 28 Закону № 2232-XII (в редакції, чинній з 13 серпня 2014 року) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах / Р(М)ТЦК та СП […] підлягають військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військове звання «рядовий в запасі», які досягли граничного віку перебування 60 років.
Спірним питання у межах цієї справи є правомірність не внесення відповідачем до ЄДРПВР відомостей про виключення позивача з військового обліку.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (надалі - Положення № 154) ТЦК та СП є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 8 Положення № 154 встановлено, що завданнями ТЦК та СП є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, […] та ведення ЄДРПВР […].
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (надалі - Закон № 1951-VIII) Реєстр - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться відомості, визначені ст. 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені ч. 3 ст. 14 цього Закону.
Частиною 8 ст. 5 Закону № 1951-VIII встановлено, що органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) ТЦК та СП, […].
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 1951-VIII ведення Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; […].
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 1951-VIII відомості про громадян України, які не є призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, знищуються суб`єктами Реєстру відповідно до Порядку ведення Реєстру, затвердженого держателем Реєстру.
Таким чином, у випадку виключення особи з військового обліку відомості про неї не вносяться до ЄДРПВР, а внесені раніше – виключаються (знищуються).
Разом із цим суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна д о в е с т и о б с т а в и н и, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування п р а в о м і р н о с т і свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, позивач має довести існування обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги (в даному випадку - довести факт н а я в н о с т і у ЄДРПВР відомостей про перебування його на військового обліку), а відповідач має довести правомірність оскаржуємих дій/рішень/бездіяльності (в даному випадку - п р а в о м і р н і с т ь наявності в Реєстрі [не виключення з Реєстру] відомостей про перебування позивача на військовому обліку).
Як зазначалось судом вище, доказів на підтвердження наявності у ЄДРПВР відомостей про перебування позивача на військовому обліку позивачем до позову не додано.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем обставин наявності бездіяльності відповідача, яка полягає у не виключенні з ЄДРСР відомостей про перебування позивача на військовому обліку.
Як наслідок, адміністративний позов позивача задоволенню не підлягає у зв`язку із його необґрунтованістю.
Виходячи з приписів ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Н.П. Волгіна