Справа № 120/10828/25
Провадження №:2-а/138/3/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року    м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 19.07.2025 відповідачем було винесено постанову № 1866, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн., якою позивача було притягнуто до відповідальності за те, що він вчасно не уточнив вчасно свої військово-облікові дані та не пройшов військово-лікарську комісію. Позивач не погоджується із правомірністю винесеної відповідачем постанови, вважає її протиправною, оскільки він з 04.01.2011 виключений з військового обліку, про що свідчить відповідна відмітка у обліковій картці, що є додатком до військового квитка, а відтак не є військовозобов`язаним та не мав такого обов`язку як з`явитись до відповідного органу для уточнення даних та проходження ВЛК. Крім того, позивач вказує на те, що кінцевим строком накладення подібного стягнення є 17.05.2025, а тому притягнення його до відповідальності за інкриміноване правопорушення здійснене з порушенням вимог закону.
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1866 від 19.07.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити та зняти його з розшуку. 
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Цибульського О.Є. від 05.09.2025 відкрито провадження у справі, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодової Т.Ю. від 04.03.2026 справу прийнято до свого провадження, призначено розгляд справи на 23.03.2026.
Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив без повідомлення причин неявки, вимоги ухвали про витребування доказів не виконав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Вказане не перешкоджає розгляду справи по суті. Також, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд дійшов таких висновків.
З матеріалів справи суд встановив, що 19.07.2025 постановою № 1866 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладено грошове стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , згідно дагних системи ІПНП перебуває в розшуку по зверненню ІНФОРМАЦІЯ_2 № 24356620 від 12.06.2025. Згідно системи АІТС «Оберіг» встановлено, що ОСОБА_1 не уточнив вчасно свої військово-облікові дані, не пройшов військово-лікарську комісію, чим порушив абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КуПАП. Вказаною постановою на позивача накладено штраф у сумі 17000 грн.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Так, стаття 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. 
З наведеного слідує, що висновок особи, уповноваженої на розгляд справи про адміністративне правопорушення, про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване. 
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до ч. 3, 5 вказаної статті Закону (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовий обов`язок включає зокрема дотримання правил військового обліку. Разом з тим, від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Механізм уточнення облікових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів (крім військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку у СБУ та розвідувальних органах), які постійно або тимчасово перебувають за кордоном (далі - особи), з використанням засобів електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста визначає Постанова КМУ від 17 травня 2024 р. № 565.
Отже, військовий облік є обов`язком громадян України. Проте, в окремих випадках, визначених законодавством, особа може бути виключена з цього обліку. Законодавство визначає чіткий перелік підстав для виключення, і вони не можуть трактуватися довільно. Це стосується тих, хто більше не має юридичних підстав перебувати на військовому обліку або мати обов`язок зокрема прибути для взяття на військовий облік, уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії.
Перелік підстав для виключення з військового обліку, визначений ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що він 04.01.2011 був виключений з військового обліку, про що подав відповідні докази суду, що свідчить про відсутність у нього обов`язку прибувати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, а відтак про відсутність події та складу в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 37 (у редакції чинній станом на 04.01.2011) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які досягли граничного віку перебування в запасі. 
Так, з доданої до позову копії облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , суд встановив, що 04.01.2011 позивач виключений з військового обліку по досягненню граничного віку. 
Отже, вказаний доказ доводить те, що позивач не є військовозобов`язаним, а відтак у нього був відсутній обов`язок з`являтись до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії.
При цьому ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних аргументів і суду під час розгляду даної справи. Більше того відповідачем не виконано вимоги ухвали про відкриття провадження у справі в частині витребування доказів та не надано відзив на позовну заяву.
За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірності винесеної ним постанови про накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення № 937 від 18.12.2024 слід скасувати, а провадження в справі закрити за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову з викладених вище підстав, суд не надає правову оцінку іншим доводам позивача, покладеним в основу позовної вимоги про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, місцевий загальний суд, як адміністративний суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо зняття позивача з розшуку, а тому у задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити.
Згідно із положеннями ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує із відповідача судові витрати по справі, а тому на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн..
На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 2,4, 9, 72, 73, 77, 78, 79, 90, 132, 134, 139, 246, 255, 286 КАС України суд,-

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити частково.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1186 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 19.07.2025 та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП, закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , Код ЄДРПОУ – НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя:   Т.Ю. Холодова