Справа № 453/2183/25    Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я. 
Провадження № 33/811/489/26    Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Галишина Андрія Васильовича, розглянувши апеляційну скаргу в режимі відеоконференції адвоката Галишина А.В. на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 03 березня 2026 року, 
встановив:

постановою Сколівського районного суду Львівської області від 03 березня 2026 року,  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору. 
Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 10.12.2025 року о 07:14 год. по вул. Т. Шевченка у с. Орів Дрогобицького району Львівської області, керував належним йому транспортним засобом марки VOLKSWAGEN моделі TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, вираженого тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки керованого ним транспортного засобу з використовуванням технічного засобу та у КНП Трускавецької міської ради «Трускавецька міська лікарня», із застосуванням при цьому технічних засобів відеозапису, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.
На зазначену постанову адвокат Галишин А.В. подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Сколівського районного суду Львівської області від 03 березня 2026 року та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанову суду першої інстанції вважає незаконно та такою, що винесена з істотними порушеннями норм матеріального та процесуального права.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що приймає лікарські препарати для лікування серцево-судинних захворювань.
Вказані пояснення не були спростовані жодними доказами та фактично залишилися поза увагою як працівників поліції, так і суду першої інстанції. Разом з тим відомо, що значна кількість лікарських препаратів, які застосовуються при лікуванні серцево-судинних захворювань, можуть викликати фізіологічні прояви, схожі на ознаки алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, не зафіксовано жодних об`єктивних проявів алкогольного сп`яніння, таких як порушення координації рухів, невиразна мова або неадекватна поведінка.
Звертає увагу, що суд не встановив чи зафіксовано на відеозаписі момент зупинки транспортного засобу, чи видно саме ОСОБА_1 перебував за кермом, та чи підтверджується керування транспортирним засобом іншими доказами
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Галишина Андрія Васильовича на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ЕПР 1 № 536387, котрий складений 10.12.2025 року о 07:44 год. інспектором СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Хоньківим І.І. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.12.2025 року, відповідно до якого огляд запропоновано провести у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння шкірного покриву обличчя; виражене тремтіння пальців рук, - від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використовуванням технічного засобу, останній відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП Трускавецької міської ради «Трускавецька міська лікарня» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 10.12.2025 року о 07:25 год., у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місці зупинки керованого ним транспортного засобу;
- записами з нагрудного відеореєстратора № 1593, котрі містяться на оптичному диску, долученому інспектором СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Хоньківим І.І. до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, та котрі кореспондується з фактичними обставинами цієї справи про адміністративне правопорушення й вказують на факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, зокрема спостерігається рух керованого ним транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , та його відмова як водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки вказаного транспортного засобу, так і у медичному закладі.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Доводи захисника про те, що зазначення у протоколі про наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними та звертає увагу, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.
Апеляційний суд вважає здобуті у справі докази є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 та у ході апеляційного розгляду апеляційним судом не отримано даних, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції та невідповідність їх дій вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно, з урахуванням вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП та, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 
постановив:

апеляційну скаргу адвоката Галишина Андрія Васильовича – залишити без задоволення.
Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 03 березня 2026 року про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ