ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/1495/26
381/1281/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
за участю секретаря судових засідань Гапонюк І.В.,
за участю представника позивача Махлая О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фастівської міської ради Київської області про виділення частки із спільної часткової,-

ВСТАНОВИВ:
05 березня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності та припинення права спільної часткової власності. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 18 лютого 2000 року на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Вінічук В.З., він купив приміщення картоплесховища на 250 тонн, яке знаходиться за адресою: село Червона Мотовилівка, Фастівського району Київської області. зазначене приміщення складає 1/3 частину будівель. Вказаний договір зареєстровано Фастівським БТІ 23.02.2000 року.
Відповідно до довідки Фастівського БТІ № 1251 від 30 вересня 2025 року згідно архівних даних КП ФМБ «Фастівське БТІ», станом на 01.01.2023 року 1/3 частина майнового комплексу-будівля картоплесховища на 250 тонн (окрема ціла будівля) б/н по АДРЕСА_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Вінічук В.З., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу 18.02.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 329, та зареєстровано Фастівським БТІ в книзі № 2, реєстр 195. На інші частини майнового комплексу видані Свідоцтва про право власності як окремі будівлі під номерами № 2, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .
Відповідно до технічного паспорта на будівлю від 13.11.2025 року вбачається, що це окрема будівля яка складається з трьох приміщень загальною площею 351,2 кв.м.
06.10.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зміну адреси об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі картоплесховища на 250 тонн на адресу АДРЕСА_1 , тобто з метою фактичного присвоєння нової юридичної адреси об`єкту нежитлової нерухомості.
15.10.2025 року отримано відповідь щодо зміни адреси об`єкту нерухомого майна де зазначено про неможливість присвоїти чи змінити адресу частині об`єкту нерухомого майна відповідно до поданого пакету документів та рекомендовано припинити право спільної часткової власності на нерухоме майно, після чого повторно звернутися для зміни або присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна.
Інші будівлі майнового комплексу були продані іншим особам та зареєстровані як окремі приміщення будівель без часток.
Отже належні позивачу 1/3 частини майнового комплексу будівлі картоплесховища на 250 тонн не має інших співвласників, але позивач немає можливості розпорядитися своїм майном яке належить йому на праві особистої власності.
Окрім того 30.10.2025 року за рішенням Фастівської міської ради Київської області № 756-LXXXI –VIII позивачу передано земельну ділянку площею 0,7860 га (кадастровий номер 3224987200:02:004:0164) за адресою: АДРЕСА_2 в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком із земель комунальної власності Фастівської міської територіальної громади.
На зазначеній земельній ділянці розміщений об`єкт нерухомого майна існуюче приміщення картоплесховища на 250 тонн, що складає 1/3 частки будівель.
Просив визнати за ним право власності на будівлю картоплесховища на 250 тонн за адресою: АДРЕСА_1 , без номера, загальною площею 351,2 кв.м, як на окремий об`єкт нерухомого майна. Припинити право власності 1/3 частини нежитлової будівлі картоплесховища на 250 тонн за вказаною адресою. 
Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 
24.03.2026 року через канцелярію Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла Заява про зміну предмету позову від ОСОБА_1 . В заяві зазначено, що з урахуванням правових висновків Верховного Суду (зокрема у постановах щодо застосування ст. 364 ЦК України) та фактичних обставин справи та оскільки 1/3 частка майнового комплексу фактично є ізольованим приміщенням, правовий режим якого потребує трансформації зі спільної часткової власності в індивідуальну, належним та ефективним способом захисту у даному спорі є саме виділ 1/3 частки із спільної часткової власності та припинення спільної часткової власності. Просить виділити 1/3 частку будівлі картоплесховища на 250 тонн, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без номера, загальною площею 351,2 кв.м. 
01.04.2026 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання де зазначено, що проти вимог позивача не заперечують, просять справу слухати за відсутності представника Фастівської міської ради.
01.04.2026 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові з врахуванням заяви про зміну предмету позову. 
Відповідач в судове засідання не з`явився про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, будь-яких клопотань про розгляд справи до суду не надходило.
Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.
При розгляді справи судом встановлено, що за позивачем ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрована нежитлова будівля, картоплесховища на 1000 тонн за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна № 807134 від 22.04.2003 року. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності, НОМЕР_1 , від 22.04.2003, виданого Червономотовилівською сільською радою.
Згідно Довідки КП Фастівського БТІ Фастівської міської ради № 1251 від 30 вересня 2025 року, що станом на 01.01.2013 року 1/3 частина майнового комплексу – будівля картоплесховища на 250 тонн (окрема будівля) № б/н по АДРЕСА_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Вінічук В.З., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу 18.02.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 329, та зареєстровано Фастівським БТІ в книзі № 2, реєстр 195. 
На інші частини майнового комплексу видані Свідоцтва про право власності як окремі будівлі під номерами № 2, АДРЕСА_2 , № НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .
На момент проведення поточної технічної інвентаризації 15.07.1997 року самовільного переобладнання та самовільних забудов не виявлено.
Загальна площа нежитлової будівлі картоплесховища на 250 тонн становить 351,2 кв.м.
Згідно Довідки про показання об`єкта нерухомого майна № 1183-25 від 06.10.2025 року наданої ФОП ОСОБА_2 , будівля за адресою: АДРЕСА_1 (без номера) належить ОСОБА_1 . Технічні показники при поточній технічній інвентаризації станом на 03.10.2025 року – окрема ціла будівля літ «А» загальна площа 351,2 кв.м. розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 3224987200:02:004:0164. Самочинного будівництва, реконструкції, перепланування не виявлено.
Рішенням Фастівської міської ради Київської області № 756-LXXXI –VIII від 30.10.2025 року «Про передачу в оренду земельної ділянки в АДРЕСА_2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком» передано ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 0,7860 га (кадастровий номер 3224987200:02:004:0164) за адресою: АДРЕСА_2 в оренду.
Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним( частина 4 статті 41 Конституції України). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.
Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Відповідно до ч.1,2 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Відповідно до ч. 1,3 ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Згідно п.6.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Визначальним для виділу частки будівлі в натурі, яка перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки нежитлової будівлі відповідно до часток співвласників.
У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16 (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкта нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу.
З такого ж висновку виходив Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі № 570/2438/19 (провадження № 61-11448св20).
Таким чином, виділ з нерухомого майна частки як самостійного об`єкта повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, що, зокрема, встановлюється за результатами проведення будівельно-технічної експертизи та висновку щодо технічної можливості такого виділу.
Як вбачається з Довідки про показання об`єкта нерухомого майна № 1183-25 від 06.10.2025 року наданої ФОП ОСОБА_2 , будівля за адресою: АДРЕСА_1 (без номера) (згідно довідки від 30.09.2025 р. № 1251, видавник: комунальне підприємство Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації»), належить ОСОБА_1 , на підставі Договору купівлі продажу нежитлового приміщення від 18.02.2000р., серія та номер: 329, видавник Вінічук В.З., приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу, зареєстровано в Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу за № 2 реєстр 195. 
Технічні показники при поточній технічній інвентаризації станом на 03.10.2025 року – окрема ціла будівля літ «А» загальна площа 351,2 кв.м. розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 3224987200:02:004:0164. Самочинного будівництва, реконструкції, перепланування не виявлено.
Отже, виділ з нерухомого майна частки як самостійного об`єкта – майнового комплексу – будівля картоплесховища на 250 тонн, яка належить позивачу, відповідає умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, що, зокрема, встановлюється висновком експерта Русецької Галини Анатоліївни (Свідоцтво № 7444958 від 26.10.2021) щодо технічної можливості такого виділу.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі.
Оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, враховуючи висновок експерта та за наявності доказів, що такий виділ є технічно можливий, та враховуючи уточнені позовні вимоги позивача, суд приходить до висновку, про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.
Керуючись статтями ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.ст.15,16,319,355,356,364,367 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент. номер: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , до Фастівської міської ради Київської області, код ЄРДПОУ 04054926, юридична адреса: Київська область, м. Фастів, площа Соборна, 1, про виділення частки із спільної часткової власності задовольнити.
Виділити із спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частку приміщення майнового комплексу – будівлю картоплесховища на 250 тонн, загальною площею 351,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (окрема ціла будівля).
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на будівлю картоплесховища на 250 тонн, загальною площею 351,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення повного тексту рішення.
Повний текст рішення проголошено 22.04.2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя      Г.В. Соловей