24.04.26
33/812/164/26

Справа №486/2026/25
Провадження №33/812/164/26
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
24 квітня 2026 року       м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання Повертайленко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яку ухвалив суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області Далматова Г.А. у приміщенні цього суду 03 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, 
у с т а н о в и в :
Постановою судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 лютого 2026 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
26 березня 2026 р. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. 
Мотивуючи клопотання про поновлення строку, скаржник зазначає, що про винесену постанову він дізнався 18 березня 2026 р., а напередодні працівниками поліції йому було повідомлено про те, що у суді розглядається справа щодо нього за ст.130 КУпАП. Зауважує, що судові виклики він не отримував, оскільки у зазначений період був відсутній за місцем проживання (перебував на заробітках), що підтверджується поверненням поштових відправлень до суду без вручення. При цьому сама по собі інформація про призначення судового засідання не свідчить і не може свідчити про те, що постанова у справі буде ухвалена саме у день такого засідання. Заяви про здійснення викликів до суду альтернативними засобами зв`язку ним не подавались. Крім того, копію постанови суду ОСОБА_1 не отримував.
В судове засідання до апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вдруге не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлений відповідно до положень статті 277-2 КУпАП шляхом направлення повісток засобами поштового зв`язку, відповідно до зворотних повідомлень щодо вручення рекомендованих відправлень, ОСОБА_1 судові повістки не отримав, згідно відмітки працівника пошти щодо причин невручення – «Адресат відсутній». Додатково він повідомлявся секретарем суду про час та місце судового засідання телефонограмою за номером, зазначеним ним в апеляційній скарзі.
Про причини неявки в судове засідання ОСОБА_1 суду не повідомив. 
За такого апеляційний суд вважає повідомлення ОСОБА_1 належним, таким, що відповідає вимогам частини 5 статті 294 КУпАП. 
Тому апеляційний суд з урахуванням положень частини 1 статті 268, частини 6 статті 294 КУпАП вважає за можливе розглядати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи в межах доводів клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає за необхідне його задовольнити з таких підстав.
Приписи КУпАП про процесуальні строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків. 
Зокрема відповідно до положень цього кодексу строки встановлюються і поновлюються. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг.
Сам строк звернення до апеляційного суду - це проміжок часу з дня винесення судом першої інстанції постанови у справі про адміністративні правопорушення, протягом якого особа має право звернутися до суду з апеляційною скаргою. 
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Аналіз правил, визначених статтею 294 КУпАП, дає підстави для висновку, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови починається саме з дня винесення судом першої інстанції постанови. 
Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства про адміністративні правопорушення та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій. Інститут строків в процесі розгляду справ про адміністративні правопорушення сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх прав та обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого учасник справи може оскаржити рішення про накладення на нього адміністративного стягнення; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду в порядку апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, постанова набирає чинності та пред`являється державою в особі її компетентних органів до виконання. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена судом 03 лютого 2026 р. у відсутність ОСОБА_1 . Згідно конверту зі зворотним повідомленням на ім`я ОСОБА_1 копія вказаної постанови судом йому була надіслана 06 лютого 2026 р. (а.с.27), проте конверт було повернуто без відмітки працівника поштового відділення про причини неотримання відправлення адресатом. Крім того виклики у судові засідання, зокрема, у якому було винесену постанову, ОСОБА_1 не отримував, всі конверти зі зворотними повідомленнями були повернути з відміткою «адресат відсутній» (а.с.8,11,14,17). На а.с. 29 міститься заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи від 16 березня 2026 р. з відміткою про ознайомлення зі справою від 18 березня 2026 р. Натомість доказів вручення йому постанови від 03 лютого 2026 року до справи не долучено.
Статтею 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Враховуючи конкретні обставини справи, з урахуванням неотримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови у порядку та строки, визначені частиною 1 ст. 285 КУпАП, та з метою забезпечення його права на доступ до суду, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17000 гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М.Базовкіна