Справа № 203/823/26
Провадження № 3/0203/301/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

11 лютого 2026 року суддя Центральний районний суд міста Дніпра Черваньова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №570428 від 19.01.2026 року встановлено, що 19 січня 2026 року о 17:10 годині у місті Дніпро, по проспекту Олександра Поля, 129а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом — тролейбусом МАЗ Т103, бортовий номер НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив наїзд на напівпричіп Schmitz, державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі. В результаті ДТП транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №570428 від 19.01.2026 року, ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом МАЗ Т103, бортовий номер НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на припаркований напівпричіп Schmitz, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Разом з тим, під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що рухався по проспекту Олександра Поля зі сторони вул. Тітова у напрямку вул. Лесі Українки по крайній правій смузі руху. Поблизу будинку №129А інший транспортний засіб, який рухався по сусідній смузі, випередив його та різко перестроївся у праву смугу безпосередньо перед тролейбусом, чим створив аварійну ситуацію. З метою уникнення зіткнення ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, однак через слизьке дорожнє покриття тролейбус втратив стійкість, змінив напрямок руху та здійснив виїзд на узбіччя, де допустив наїзд на припаркований напівпричіп.
Зазначені пояснення ОСОБА_1 є послідовними, логічними та узгоджуються з письмовими поясненнями, наданими ним безпосередньо після події працівникам поліції, що містяться в матеріалах справи. Тобто, як під час складання адміністративних матеріалів, так і під час судового розгляду ОСОБА_1 послідовно повідомляв про наявність іншого транспортного засобу, який створив аварійну ситуацію шляхом різкого перестроювання. Суд приймає до уваги зазначену обставину, оскільки сталість та незмінність пояснень особи свідчить про їх послідовність та підвищує ступінь їх достовірності.
Аналізуючи схему місця дорожньо-транспортної пригоди, судом встановлено, що ДТП сталася на багатосмуговій ділянці проспекту Олександра Поля у місті Дніпро. Тролейбус рухався по крайній правій смузі руху, а напівпричіп знаходився на узбіччі праворуч від проїзної частини поза межами смуги руху. Кінцеве положення тролейбуса на схемі зафіксовано під кутом до напрямку руху, що свідчить про зміну траєкторії його руху та виїзд на узбіччя. При цьому схема не містить відомостей про перевищення швидкості руху, не відображає гальмівного шляху, а також не містить будь-яких об`єктивних даних, які б беззаперечно свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
Крім того, працівниками поліції не було встановлено та опитано жодного свідка, який би безпосередньо бачив механізм дорожньо-транспортної пригоди. Як пояснив ОСОБА_1 , в тролейбусі була значна кількість пасажирів, однак чи бачили вони як інший автомобіль створив аварійну ситуацію, він не знає. Також встановлено, що тролейбус не був обладнаний відеореєстратором, що унеможливлює об`єктивну відеофіксацію обставин події.
З письмових пояснень ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, вбачається, що вона є водієм напівпричепа та не була безпосереднім свідком механізму дорожньо-транспортної пригоди, оскільки виявила факт пошкодження напівпричепа вже після настання події.
Таким чином, надані матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що саме порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Проте у даному випадку працівниками поліції не забезпечено належного збору доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки не доведено, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, тлумачаться на її користь. За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя –
ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра. 

Суддя Ю.М. Черваньова