Справа № 462/2115/25 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б. 
Провадження № 22-ц/811/2458/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
секретар: Л.М. Чиж 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,-

в с т а н о в и в: 

26.03.2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь 165 094,87 грн шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Позов обґрунтовувала тим, що 21.09.2022 року о 22:25 год на трасі Н-13 Львів-Самбір + 14 км відбулася ДТП за участі транспортних засобів «АUDІ А6» д.н.з. НОМЕР_1 , та «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобіль «АUDІ А6» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи попереду, з`їжджав з головної дороги на другорядну, натомість водій «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався необхідної дистанції між транспортними засобами та в`їхав у задню ліву частину транспортного засобу «АUDІ А6», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у тому ж напрямку у тій же смузі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «АUDІ А6», д.н.з. НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень. Учасники дорожньо-транспортної пригоди спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол», відповідно до якого винуватцем дорожньо-транспортної пригоди був ОСОБА_1 , водій транспортного засобу марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_2 . Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_1 на час вчинення ДТП була застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ 2549384, терміном дії з 19.05.2022 року до 18.05.2023 року. Взаєморозрахунки завданої шкоди між винуватцем ДТП ОСОБА_1 та нею не проводилися. 04 липня 2023 року адвокатом Голубцем Н.Й. в інтересах ОСОБА_3 , який був водієм автомобіля «АUDІ А6», д.н.з. НОМЕР_1 , було скеровано до АТ «СГ «ТАС» запит в порядку ст.20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Згідно відповіді, наданої АТ СГ «ТАС» № 988 від 12 липня 2023 року, заявнику відмовлено у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі, оскільки відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 22 вересня 2022 року дорожньо-транспортна пригода сталася о 00 год 12 хв, що не відповідає повідомленню про дорожньо-транспортну пригоду страхової компанії, наданому ОСОБА_1 , про те що ДТП мало місце 21 вересня 2022 року о 22 год 25 хв. Термін дії полісу транспортного засобу марки «АUDІ А6», д.н.з. НОМЕР_1 від 22 вересня 2022 року по 21 вересня 2023 року. Згідно Висновку експерта №СЕ-19/114-25/1504-АВ від 13.02.2025 вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «АUDІ А6», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 21.09.2022 року, становить 96344,88 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля в цінах станом на дату ДТП, а саме 21.09.2022 року, становить 165 094,87 грн. Просила позов задоволити.
Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 165094,87 грн матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1651 грн судового збору.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначив, що покладення на нього обов`язку відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі суперечить засадам відносин обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На момент вчинення ДТП, а саме 21.09.2022 року, у нього був наявний дійсний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2549384 від 19.05.2022 року, а відтак пред`явлений до нього позов про відшкодування шкоди не відповідає вимогам закону. При цьому, судом не було залучено до участі у справі ПАТ «Страхову компанію «ТАС» як страховика винуватця ДТП, на якого законом покладено обов`язок відшкодувати потерпілій особі шкоду в межах страхової суми (ліміту відповідальності). Разом з тим, дійшовши висновку про задоволення пред`явлених до нього позовних вимог та стягнення з нього в користь ОСОБА_2 165094,87 грн матеріальної шкоди, суд першої інстанції не врахував, що його вину встановлено Європротоколом, при оформленні якого страхове відшкодування є додатково лімітованим та станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 108 від 30.05.2022 року становило 80 000,00 грн.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 проти скарги заперечив.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
Відповідно до ст. 4 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода ).
Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобому момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Статтею 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки, коли шкода страховиком або МТСБУ не відшкодовується. 
У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (підпункт 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Як зазначено в пункті 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб, це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Згідно пункту 33.2. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Аналогічне положення міститься в абзаці другому пункту 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 та 30 цього Закону (абзац третій пункту 36.3. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 34.3. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (перше речення пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). 
Згідно п. 37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 вересня 2018 року у справі №753/21177/16-ц, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимога Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Для усунення розбіжностей при визначенні матеріального збитку, суд повинен був у порядку, визначеному процесуальним законом, роз`яснити сторонам про необхідність призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, а також наслідки непризначення відповідної експертизи та положення щодо належності та допустимості доказів.
Судом встановлено, що 21.09.2022 о 22 год 25 хв на трасі Н-13 Львів-Самбір +14 км відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів марки «Audi А6», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Audi А6», державний номерний знак НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.
Учасники дорожньо-транспортної пригоди спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол», відповідно до якого винуватцем дорожньо-транспортної пригоди зазначено водія транспортного засобу марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .
ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки «Audi А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . 
Судом встановлено, що транспортний засіб позивача «АUDІ А6» д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого сертифікат страхування транспортного засобу позивачки «АUDІ А6», д.н.з. НОМЕР_1 , дійсний з 22.09.2022 року до 21.09.2023 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 станом на час вчинення ДТП була застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2549384 від 19.05.2022 року.
04.07.2023 року адвокат Голубець Н.Й. в інтересах ОСОБА_3 звернувся до АТ СГ «ТАС» з запитом, в якому просив надати інформацію про суму страхового відшкодування на ремонт автомобіля АUDІ А6», д.н.з. НОМЕР_1 , та повідомити про причини невиплати такого відшкодування на час звернення з запитом.
Як убачається з наданої АТ СГ «ТАС» відповіді № 988 від 12.07.2023 року, позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, наданого ОСОБА_1 , зазначена дорожньо-транспортна пригода мала місце 21.09.2023 року о 22:25 год. Зазначена дата та час дорожньо-транспортної пригоди підтверджується і телефонограмою №Т-00/019201, здійсненою ОСОБА_1 21.09.2022 року о 23:13 год до Контакт-центру АТ «СГ «ТАС». Беручи до уваги, що т.з. марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_1 станом на дату ДТП не був забезпечений, складання учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) суперечить положенням пункту 33.2 ст. 33 Закону.
Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/114-25/1504-АВ від 13.02.2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , в цінах станом на дату ДТП, а саме 21.09.2022 року, становить: 165 094,87 грн.
Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з наявності підстав для стягнення з відповідача в користь позивача вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого з вини ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому, суд враховував, що на час вчинення ДТП автомобіль позивачки не був застрахований, у зв`язку з чим у страховика відповідача АТ «СГ «ТАС» не виникло обов`язку перед позивачкою щодо виплати їй страхового відшкодування на підставі повідомлення учасників ДТП про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), оскільки умови, передбачені пунктом 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,для його складення були відсутні. 
З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та встановленим судом обставинам.
При цьому, колегія суддів погоджується з розміром стягнутої з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, заподіяної їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка дорівнює реальній вартості запчастин та виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, визначеній висновком судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/114-25/1504-АВ від 13.02.2025 року, що з урахуванням його відповідності вимогам закону є належним доказом на підтвердження розміру матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки«Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо того, що позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , який є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до положень ст. 1166 ЦК України та ст. 1197 ЦК України саме на винну в заподіянні шкоди особу покладається обов`язок з її відшкодування. Зокрема, у випадку якщо такий обов`язок не виник у страховика винуватця ДТП. 
Інші доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

у х в а л и в: 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 27 лютого 2026 року.

Головуючий:   Н.П. Крайник 

Судді:    Я.А. Левик

М.М. Шандра