ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
24 березня 2026 року
м.Харків
справа №643/2487/25
провадження № 22-ц/818/1480/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання наймачем за договором найму жилого приміщення та зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2025 року, постановлене під головуванням судді Тимош О.М., -
в с т а н о в и в :
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, треті особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання наймачем за договором найму жилого приміщення та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Салтівського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що вона зареєстрована з 03.02.1978 року і постійно проживає в двокімнатній ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира була комунальною і в ній проживали дві родини: в одній кімнаті мати колишнього чоловіка позивача з сином; в іншій кімнаті проживала інша родина. Після звільнення другої кімнати у зв`язку з виїздом осіб, які в ній проживали, ця кімната була надана колишньому чоловіку позивача ОСОБА_4 . Позивач вселилася до квартири, як член родини (дружина ОСОБА_4 ) в 1977 році та постійно проживала в квартирі. Після народження їх дітей та онуки, вони також були зареєстровані та проживали в квартирі. Зазначена квартира є неприватизованою і перебуває в комунальній власності. 09.10.2024 року позивачка звернулася до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради для визнання її наймачем двокімнатної ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 , надала необхідний пакет документів. В описі про подання заяви та документів був зазначений термін виконання послуги 07.11.2024 року та граничний строк надання адміністративних послуг не більше 30 днів з дня подання заяви, однак відповіді на заяву позивач, на час звернення до суду із позовом та і не отримала. 
У додаткових поясненнях, надісланих на адресу суду апеляційної інстанції, Харківська міська рада зазначила, що в матеріалах справи відсутня інформація про попереднього наймача квартири за раніше укладеним договором найму - особу основного наймача; - відсутня копія ордеру на вселення в житлове приміщення квартиру АДРЕСА_2 або копія рішення виконавчого комітету про зміну наймача на квартиру АДРЕСА_2 ; - відсутня копія свідоцтва про смерть основного наймача або інформація про втрату ним права на жиле приміщення. Позивачем також не надано інформації, що окремі договори найму (на кожну кімнату у комунальній квартирі) було об`єднано та укладено з ким небудь з них одного договору найму на все займане житлове приміщення квартиру АДРЕСА_2 . Також листом Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради на звернення ОСОБА_1 від 11.10.2024 року їй запропоновано надати ордер або рішення виконавчого комітету, на підставі якого зайнята квартира або проведена зміна наймача на квартиру АДРЕСА_2 . Крім того зазначено, що станом на сьогодні, ордер або рішення виконавчого комітету, на підставі якого зайнята квартира або проведена зміна наймача на квартиру АДРЕСА_2 заявником не надана, а отже не має підстав для визнання ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_2 . Таким чином, є підстави для відмови у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 через відсутність жодного доказу на підтвердження права на визнання її наймачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи вищевикладене, рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 17.10.2025 року у справі №643/2487/25 є законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та скасуванню не підлягає.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 277 ЦК УРСР 1963 року, в редакції чинній на час вселення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у квартиру, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснювалося відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Договору найму, із зазначенням умов його укладення, з особою, на ім`я якої видано ордер, суду надано не було. Клопотання щодо витребування даного доказу заявлено не було. У судовому засідання представник позивача не повідомила, якими діями Харківської міської ради порушено її житлові права, жодного підтвердження перешкоджання їй у проживанні та користуванні квартирою суду не надано. За таких обставин, суд не вбачав порушення прав позивача, оскільки відповідач не порушував житлові права ОСОБА_1 . Порушення житлових прав ОСОБА_1 взагалі нею не доведено. Так само суду не надано даних щодо попереднього наймача квартири, не доведено укладення договору найму саме з відповідачем Харківською міською радою як наймодавцем, порушення прав позивача. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 26.04.2024 року та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.02.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 з 02.04.1996 року, ОСОБА_1 з 03.02.1978 року, ОСОБА_4 з 28.08.1974 року, ОСОБА_5 з 06.07.1999 року, ОСОБА_3 з 23.06.2004 року (а.с.137, 48).
Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.02.1995 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.46).
Відповідно до довідок про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 за період з 01.07.2008 року по 09.08.2008 року здійснювалися нарахування (а.с.139), за особовим рахунком НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 року по 01.09.2024 року здійснювалися нарахування (а.с.140). 
Відповідно до довідок Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №104 Московського району Харківської міської ради від 29.09.2006 року ОСОБА_1 зареєстрована з 03.02.1978 року за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї: ОСОБА_7 , син, зареєстрований 03.02.1978 року, ОСОБА_8 – дочка зареєстрована з 01.01.1980 року, ОСОБА_3 , онука, зареєстрована з 01.08.2004 року, о/р НОМЕР_2 , ерц – НОМЕР_3 (а.с.141); ОСОБА_4 , основний, зареєстрований з 28.08.1974 року, особовий рахунок НОМЕР_1 , ерц – НОМЕР_4 (а.с.141).
Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» від 07.10.2008 року за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані 5 осіб, особовий рахунок НОМЕР_2 ерц НОМЕР_3 з 01.10.2008 року об`єднаний з о/р НОМЕР_1 ерц НОМЕР_4 загальна опалювальна площа 49,8 кв.м, о/р НОМЕР_1 ерц 106070323 з 01.10.2008 року закритий (а.с.6).
До Департаменту житлово-комунального господарства ХМР для отримання адміністративної послуги «Визнання громадян наймачами займаних жилих приміщень комунального/відомчого житлового фонду» заявником ОСОБА_1 , для отримання адміністративної послуги «Визнання громадян наймачами займаних жилих приміщень комунального/відомчого житлового фонду» подано такі документи: довіреність від ОСОБА_3 (копія); документ, що підтверджує повноваження особи, що діє від імені заявника (довіреність) (копія); документи, що посвідчують особу заявника та членів сім`ї (копії); заява на ім`я міського голови із згодою всіх повнолітніх членів сім`ї (оригінал); лист №К-24/327207-03 від 28.06.2024 року; лист Архівного відділу №К-27 від 12.06.2024 року; лист Державного архіву №01-41/р-1769, 1770; лист КП «Житлокомсервіс» №к-24/5521.07-03 від 13.09.2024 року з додатками; свідоцтва про народження НОМЕР_5 , НОМЕР_6 (копія); свідоцтво про одруження НОМЕР_7 ; довідка про розірвання шлюбу №583 від 10.05.2008 року (копія); технічний паспорт та витяг (оригінал та копія). Дата видачі опису 09.10.2024 року. Адреса об`єкту 2-кімнатна ізольована квартира ( АДРЕСА_1 ). Термін виконання 07.11.2024 року (а.с.7). 
Із наданих рахунків за оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що особовий рахунок № НОМЕР_8 відкритий на ім`я ОСОБА_9 : за послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, відбувалися нарахування та оплати.
Відповідно до роздруківки з особистого кабінету КП «Житлокомсервіс» за особовим рахунком НОМЕР_9 за адресою: АДРЕСА_1 за період з січня 2021 року по грудень 2021 року (а.с.10), з січня 2022 по грудень 2022 року (а.с.11), з січня 2023 року по грудень 2023 року (а.с.12), з січня 2024 року по грудень 2024 року (а.с.13) відбувалися нарахування.
Крім того, згідно з роздруківкою з особистого кабінету КП «Житлокомсервіс» за особовим рахунком НОМЕР_9 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювалися оплати з січня 2021 року по січень 2022 року (а.с.14), у березні, грудні 2022 року, у січні 2023 року (а.с.15), з січня 2023 року по січень 2024 року (а.с.16), з лютого 2024 року по січень 2025 року (а.с.17).
Відповідно до роздруківки з особистого кабінету КП «Житлокомсервіс» за особовим рахунком НОМЕР_9 за адресою: АДРЕСА_1 , стан особового рахунку НОМЕР_9 за адресою: АДРЕСА_1 , на 03.02.2025 – борг 107,07 грн (а.с.18).
Також позивачем надано рахунки за спожитий газ по особовому рахунку НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 за січень 2023 року (а.с.19), за лютий 2023 року (а.с.20), за березень 2023 року (а.с.21), грудень 2022 року (а.с.25), листопад 2022 року (а.с.26). 
Відповідно до довідки №3767893-В споживачу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_10 , послугу газопостачання надає ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (а.с.28).
Позивачем надано рахунок за оплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_9 : за послугу централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.29).
Відповідно до роздруківки з інформаційної системи «Харківводоканал» за період з 01.01.2021 року до 03.02.2025 року за особовим рахунком № НОМЕР_11 за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалися оплати (а.с.30-33).
Відповідно до роздруківок «Історія платежів» та «Історія нарахувань» за період січень 2021 року – лютий 2025 року за особовим розрахунком НОМЕР_12 здійснювалися платежі (а.с.34-35) та нарахування (сайт КП «КВПВ») (а.с.36-38).
Відповідно до рахунку за послуги з поводження з побутовими відходами за адресою АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_9 нараховано оплату за послугу поводження з побутовими відходами за грудень 2024 року (а.с.39).
Відповідно до технічного паспорта на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 від 03.10.2024 року, замовником якого є ОСОБА_1 , квартира має дві кімнати, загальна площа – 50,8 кв.м, житлова площа – 30,1 кв. м, має централізоване опалення, водопостачання, каналізацію та водовідведення, газопостачання, електропостачання та освітлення (а.с.40-45).
Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона зареєстрована з 03.02.1978 року і постійно проживає в двокімнатній ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 26.04.2024 року за цією адресою зареєстровані: ОСОБА_1 (позивач, зареєстрована в квартирі з лютого 1978 року), ОСОБА_2 (син позивача, зареєстрований в квартирі з лютого 1978 року), ОСОБА_3 (онука позивача, зареєстрована в квартирі з серпня 2004 року), ОСОБА_4 (колишній чоловік позивача, зареєстрований в квартирі з серпня 1974 року), ОСОБА_5 (дочка позивача, зареєстрована в квартирі з січня 1980 року). Вказана квартира була комунальною і в ній проживали дві родини: в одній кімнаті мати колишнього чоловіка позивача з сином; в іншій кімнаті проживала інша родина. Після звільнення другої кімнати у зв`язку з виїздом осіб, які в ній проживали, ця кімната була надана колишньому чоловіку позивача ОСОБА_4 . Позивач вселилася до квартири як член родини (дружина ОСОБА_4 ) в 1977 році та постійно проживала в квартирі. Після народження їх дітей та онуки, вони також були зареєстровані та проживали в квартирі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.02.1995 року шлюб між позивачем та ОСОБА_4 був розірваний. На кожну кімнату були відкриті окремі особові рахунки: позивач була наймачем кімнати площею 15,8 кв. м (загальної площі 26,05 кв. м) з особовим рахунком НОМЕР_2 , колишній чоловік ОСОБА_4 був наймачем кімнати площею 14,3 кв. м (загальна площа 23,75 кв.м) з особовим рахунком НОМЕР_1 . З 01.10.2008 року обидва особові рахунки були об`єднані в єдиний особовий рахунок НОМЕР_2 на двокімнатну квартиру площею 49,8 кв.м. З 01.10.2008 року договори про сплату комунальних послуг були укладені на ім`я позивача, за комунальні послуги позивачка сплачує платежі протягом всього часу проживання у квартирі. Договір найму на квартиру з нею не укладався. Зазначена квартира є неприватизованою і перебуває в комунальній власності, виникли підстави для приведення договору найму у відповідність до законодавства. 09.10.2024 року позивачка звернулася до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради для визнання її наймачем двокімнатної ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 , надала необхідний пакет документів. В описі про подання заяви та документів був зазначений термін виконання послуги 07.11.2024 року та граничний строк надання адміністративних послуг не більше 30 днів з дня подання заяви. Відповіді на заяву позивач не отримала.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У частинах першій та другій статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Отже, укладення договору найму здійснюється у будинках державного і громадського житлового фонду. Водночас позивачем, який посилається на те, що квартира є неприватизовною та перебуває у комунальній власності жодного доказу на підтвердження цієї обставини суду не надано.
Крім того, відповідно до положень ЖК України договір найму укладається між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ордер було видано на її ім`я.
Відповідно до ст. 61 ЖК України до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також норми Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.
У відповідності до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
За змістом статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до частин першої та другої статті 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно з ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачкою доведено, що вона постійно проживає та зареєстрована у спірній квартирі.
Вселилась у квартиру як члени сім`ї - дружина ОСОБА_4 .
Відповідно до статті 277 ЦК УРСР 1963 року, в редакції чинній на час вселення ОСОБА_1 у квартиру, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснювалося відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Однак позивачкою не надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій, доказів хто і на якій правовій підставі був наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час її вселення та до часу звернення до суду із даним позовом. 
Також відсутні докази смерті попереднього наймача, вибуття або втрати ним права на житло.
Сам лише факт відсутності заперечень з боку інших проживаючих у квартирі осіб не є достатньою підставою для задоволення позову.
Виходячи з вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність достатніх доказів для задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Рішення суду відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий:         О.В. Маміна
Судді:  Ю.М. Мальований
О.Ю. Тичкова