ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року Чернігів Справа № 620/1355/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» про стягнення сум, що підлягають капіталізації, 

У С Т А Н О В И В:

09.02.2026 до Чернігівського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якій просить:
стягнути на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області) (вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, 14603, р/ р НОМЕР_1 , МФО 353553, код 21390940) з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» (вул. Тарновського Василя, будинок 34-А, офіс 2, місто Чернігів, Чернігівська область, 14000, код ЄДРПОУ 40848765) суму платежів, що підлягають капіталізації, у розмірі 3 636 632, 40 грн (три мільйона шістсот тридцять шість тисяч шістсот тридцять дві гривні 40 коп.). 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.09.2025 було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації) щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН». З моменту внесення запису про ліквідацію у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» виникли зобов`язання перед ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо сплати капіталізованих платежів, розрахованих відносно ОСОБА_1 , який під час роботи на підприємстві відповідача отримав виробничу травму. 
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 10.02.2026 позовну заяву ГУ ПФУ в Чернігівській області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
У відзиві представник відповідача зазначив, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.09.2025 в Розділі «Дані про перебування юридичної особи в процесі припинення» внесено інформацію: «Вимоги кредиторів розглядаються до 23.11.2025». Оскільки, позивач надіслав заяву про визнання грошових вимог 29.12.2025, тому така вимога не підлягала виконанню у першу чергу, так як пропустив строк для пред`явлення вимог кредиторів. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 
22.09.2025 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації) щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сформованого.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , який отримав виробничу травму під час роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕНЕРГОБУД МЕНЕДЖМЕНТ», призначені щомісячні страхові виплати.
Факт здійснення ОСОБА_1 страхових виплат підтверджується Актом №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1 від 21.12.2016, випискою з акту огляду медико-соціальною експертної комісії про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 10 ААА № 255870 від 15.03.2018 та постановою № 1469017723/493013 (00491.0) від 28.03.2025. 
Із розрахунку потреби в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілим на виробництві станом на 10.10.2025 вбачається, що загальна сума капіталізованих платежів становить 3 636 632,40 грн.
З метою задоволення вимог, що виникли із зобов`язань Фонду перед застрахованою особою, яка стала потерпілою внаслідок заподіяння їй шкоди життю та здоров`ю від нещасного випадку на виробництві Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV).
Згідно зі статтею 3 Закону №1105-XIV соціальне страхування здійснюється за принципами: 1) законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; 2) обов`язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; 3) державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; 4) обов`язковості фінансування витрат, пов`язаних із наданням страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; 5) формування та використання коштів соціального страхування на засадах солідарності та субсидування; 6) диференціації розміру виплати допомоги залежно від страхового стажу; 7) економічної заінтересованості суб`єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; 8) цільового використання коштів соціального страхування; 9) відповідальності роботодавців та страховика за реалізацію права застрахованої особи на страхові виплати та соціальні послуги згідно з цим Законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону №1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Правовий статус, порядок утворення та діяльності уповноваженого органу управління визначаються відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Уповноважений орган управління є держателем та адміністратором електронного реєстру листків непрацездатності як складової частини реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №1105-XIV страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності).
У період проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або зняття з обліку після припинення діяльності особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, страхові виплати за страховими випадками застрахованим особам призначаються та здійснюються територіальним органом уповноваженого органу управління за місцем здійснення обліку такої діяльності чи реєстрації місця проживання таких осіб у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 986 затверджено Порядок капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників (далі - Порядок № 986), відповідно до якого здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.
У Порядку № 986 термін «капіталізація платежів» означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (пункт 2 Порядку №986).
Згідно з пунктом 3 Порядку №986 капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.
Відповідно до пунктів 7-8 Порядку №986 капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат на догляд за потерпілим і виплат за листками непрацездатності.
У кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.
Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.
Отже, встановлений Кабінетом Міністрів України порядок надходження до Фонду капіталізованих платежів у випадках ліквідації страхувальників (суб`єктів підприємницької діяльності) означає, що у разі припинення страхувальник, який у процесі своєї діяльності заподіяв шкоду життю чи здоров`ю працівників, зобов`язаний внести до Фонду належну таким працівникам грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Фонду забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.
Як встановлено частиною другою статті 1205 Цивільного кодексу України, у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом. У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов`язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого.
Аналіз наведених вище норм чинного законодавства дає підстави вважати, що вимоги частини другої статті 1205 ЦК України та положення Порядку №986 щодо капіталізації платежів поширюються на всі випадки ліквідації юридичних осіб та припинення діяльності фізичних осіб-підприємців.
Аналогічна правова позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.05.2020 у справі № 809/1738/17 та Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі № 820/2837/17.
Суд зауважує, що у відносинах капіталізації платежів завжди беруть участь три учасники, а саме (1) Фонд та його робочі органи, (2) застрахована особа, тобто фізична особа, яка підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок, та (3) страхувальник, тобто роботодавець, який зобов`язаний сплачувати єдиний внесок.
Водночас метою капіталізації платежів є задоволення вимог, що виникли із зобов`язань Фонду перед застрахованою особою, яка стала потерпілою внаслідок заподіяння їй шкоди життю та здоров`ю від нещасного випадку на виробництві.
Отже, капіталізація платежів полягає у визначенні суми коштів, яку Фонд повинен сплатити застрахованій особі за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності застрахованої особи, у зв`язку з ліквідацією страхувальника.
Позивачем здійснений розрахунок платежів, що підлягають капіталізації, для забезпечення щомісячних страхових виплат потерпілим, згідно з яким загальна сума відповідного платежу, що підлягає капіталізації, складає 3 636 632,40 грн.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Станом на час розгляду справи до суду не надано відомостей про сплату зазначеної суми капіталізованих платежів відповідачем, як не надано заперечень щодо розрахованої позивачем суми або обов`язку підприємства в цілому щодо сплати капіталізованих платежів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №925/1005/18 викладено висновок про те, що дані правовідносини, а саме, спори, пов`язані із стягненням з особи, що ліквідується, страхових платежів, капіталізованих на майбутні періоди, підлягають розгляду відповідно до правил Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1105-XIV з 01.01.2023 уповноваженим органом управління у системі загальнообов`язкового державного страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XIV припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, оскільки капіталізовані платежі відповідачем не сплачені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» суми платежів, що підлягають капіталізації у розмірі 3 636 632,40 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають. 
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» про стягнення сум, що підлягають капіталізації – задовольнити.
Стягнути на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, 14603, р/ р НОМЕР_1 , МФО 353553, код 21390940) з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» (вул. Тарновського Василя, будинок 34-А, офіс 2, місто Чернігів, Чернігівська область, 14000, код ЄДРПОУ 40848765) суму платежів, що підлягають капіталізації, у розмірі 3 636 632, 40 грн (три мільйона шістсот тридцять шість тисяч шістсот тридцять дві гривні 40 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21390940; місцезнаходження юридичної особи: вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005). 
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» (вул. Тарновського Василя, будинок 34-А, офіс 2, місто Чернігів, Чернігівська область, 14000, унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40848765). 

Суддя Марія ДУБІНА