ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2508/26 Справа № 211/1832/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М. 
суддів – Зубакової В.П., Остапенко В.А.
секретар судового засідання Лідовська А.А.
сторони:
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи- ОСОБА_2 , Міністерство оборони України
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року, ухваленого суддею Ткаченко С.В. в м. Кривому Розі (дата складання повного судового рішення 03.11.2025),
В С Т А Н О В И В
В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Посилалась на ті підстави, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В жовтні 2022 року ОСОБА_3 був призваний та проходив службу у військовій частині (далі- ВЧ) НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 зник безвісти під час виконання бойового завдання з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації поблизу н.п. Кліщіївка Донецької області. Заяву обґрунтовано необхідністю отримання свідоцтва про смерть сина та оформлення документів для отримання пільг і грошової допомоги, які підлягають виплаті сім`ї загиблого військовослужбовця. Після згаданих подій пройшло більше 2 років, її син до військової частини чи до місця свого проживання не повернувся, засобами зв`язку про своє місце знаходження не повідомив, тому просила задовольнити вимоги.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сповіщення про зникнення ОСОБА_3 безвісти підтверджує лише факт втрати зв`язку з військовослужбовцем та його відсутність на місці служби. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, чинного на момент звернення до суду, населений пункт Кліщіївка Бахмутського району Донецької області у період з 24.02.2022 до 18.09.2023 був зоною активних бойових дій, що підтверджується також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376.
Станом як на дату звернення заявниці до суду, так і станом на час розгляду справи, територія поблизу н.п. Кліщіївка перебуває в зоні активних бойових дій, де не має чіткого контролю з боку жодної із сторін, на вказаній території відмічаються численні бойові зіткнення з рф, що не може достеменно свідчити про завершення активних бойових дій поблизу н.п. Кліщіївка Донецької області. У зв`язку з цим, з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог за передчасністю звернення до суду з відповідною заявою, тобто з порушенням строків, визначених частиною 2 статті 46 ЦК України, оскільки суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_3 померлим від дня закінчення активних бойових дій поблизу н.п. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, де зник безвісти останній.
Надані заявницею письмові докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про вірогідну смерть військовослужбовця ОСОБА_3 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення, що він зник безвісти за особливих обставин при виконанні бойового завдання.
Заявниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення та ухвалити нове по суті заявлених вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Вважає, що надані заявницею докази вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 померлим, оскільки матеріали справи дають можливість встановити факт його смерті.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
В судовому засіданні представник заявниці адвокат Голівер П.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.
Переглянувши справу за наявними в ній та додатково наданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є рідною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 з 11 жовтня 2022 року перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 , однак 26.11.2022 під час участі в бойових діях по забезпеченню здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі збройної агресії російської федерації. Поблизу н.п. Кліщіївка Донецької області під час артилерійського обстрілу зник безвісти, про що ОСОБА_1 було направлено сповіщення від 30.11.2022.
Відповідно до акту службового розслідування, 26 листопада 2022 року близько 10-30 години з боку збройних сил російської федерації було здійснено артилерійський обстріл позицій 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 із застосуванням ствольної артилерії та мінометів 120 мм калібру, де по звершенню активної фази бойових дій було виявлено відсутність за місцем проходження служби в умовах воєнного стану номера обслуги 3 відділення гранатометного взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ солдата ОСОБА_3 , зв`язок з яким втрачено під час обстрілу позиції в районі населених пунктів Авдіївка та Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Ураховуючи факт, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем служби та не проявляв наміри щодо порушення військової дисципліни та здійснення протиправних (злочинних) дій на території України, зауважено, що військовослужбовець є безвісно відсутнім.
Матеріали кримінального провадження у досудовому розслідуванні, розпочатому за заявою ОСОБА_1 щодо факту зникнення її сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області, містять відомості лише щодо службового розслідування військовою частиною НОМЕР_3 , відповідно до якого свідки події зазначили про артилерійський обстій ділянки місцевості, де виконував військові обов`язки солдат ОСОБА_3 , однак із вказаних пояснень слідує, що самого військовослужбовця в момент обстрілу вони не бачили.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Частиною першою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанову Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22 (провадження № 61-14338св23)).
Заявниця ОСОБА_1 у заяві про оголошення фізичної особи померлою, посилалась на матеріали службового розслідування ВЧ НОМЕР_3 по факту зникнення безвісти військовослужбовця солдата ОСОБА_3 .
Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлено, що за наслідками службового розслідування складено Акт від 26 листопада 2022 року, згідно якого близько 10-30 години з боку збройних сил російської федерації було здійснено артилерійський обстріл позицій 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 із застосуванням ствольної артилерії та мінометів 120 мм калібру, де по звершенню активної фази бойових дій було виявлено відсутність за місцем проходження служби в умовах воєнного стану номера обслуги 3 відділення гранатометного взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ солдата ОСОБА_3 , зв`язок з яким втрачено під час обстрілу позиції в районі населених пунктів Авдіївка та Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Ураховуючи факт, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем служби та не проявляв наміри щодо порушення військової дисципліни та здійснення протиправних (злочинних) дій на території України, зауважено, що військовослужбовець є безвісно відсутнім.
Вказаний акт службового розслідування містить викладення обставин, за яких було 26.11.2022 втрачено зв`язок з ОСОБА_3 , який в подальшому не був відновлений, по факту чого заведене кримінальне провадження №12022041720000975.
Інших належних та достатніх доказів на підтвердження ймовірної загибелі солдата ОСОБА_3 неподалік населеного пункту Кліщіївка Донецької області 26.11.2022 заявницею не надано.
Колегія суддів також враховує ту обставину, що відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» с. Кліщіївка Бахмутської територіальної громади Бахмутського району Донецької області в період з 24.02.2022 по 23.01.2023 - територія активних бойових дій; з 24.01.2023 по 17.09.2023 - тимчасово окупована рф територія України; з 18.09.2023 по теперішній час – територія активних бойових дій. 
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року №755/11021/22 (провадження № 14-94цс24):
«97. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
98. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
99. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
100. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності».
З огляду на те, що солдат ОСОБА_3 зник безвісти в зоні ведення активних бойових дій, на території, яка на даний час є тимчасово окупованою та на якій продовжуються активні бойові дії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для оголошення його померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції висновків про застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у наведених заявником постановах Верховного Суду, є необґрунтованими, оскільки висновки у цих справах і у справі, яка переглядається, та встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючі їх в сукупності.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 353, 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 лютого 2026 року.

Головуючий суддя 
Судді