Справа № 445/2064/25 
провадження № 2/445/251/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.
секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
відповідача ОСОБА_3 
представника відповідача ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання повернути майно ,

в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача 
в серпні 2025 року позивач звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просить зобов`язати відповідача повернути йому в належному технічно-справному стані причіп марки ГКБ моделі 819, 1990 року виготовлення, номерний знак НОМЕР_1 та причіп 2ПТС 4, 2010 року виготовлення, номерний знак НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , та технічні паспорти до вищевказаних причіпів. В обґрунтування позову позивач вказує, що він є власником вищевказаних транспортних засобів, які він передав в користування відповідачу. На прохання позивача повернути причіпи відповідач не реагує, майно не повертає і використовує майно позивача без дозволу. З метою повернення позивачу його майна, останній звертався в різні організації та установи, однак усі рекомендували йому звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.
Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 05.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 25.09.2025 року витребувано докази із Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, а саме матеріали перевірки за заявою позивача про вчинення кримінального правопорушення, які до суду надійшли 09.10.2025 року. 
Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 19.02.2026 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Відзиву щодо заявленого позову та/або зустрічного позову відповідач не подавав. 
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити такий з підстав, викладених у ньому. Позивач вказує, що точного часу не пригадує, це було декілька років тому, він передав відповідачу у користування вищевказані причіпи, разом із реєстраційними документами на такі транспортні засоби. Він неодноразово звертався до відповідача з усними проханнями повернути причіпи, однак відповідач відмовляється це зробити у добровільному порядку, а тому він змушений звернутись із відповідним позовом до суду. 
Відповідач та його представник в судовому засіданні щодо вимог позову заперечили, вважають його безпідставним, просять в задоволенні позову відмовити. Відповідач вказує, що його сестра проживала в Італії, познайомилась із чоловіком, разом з яким приїхала на території України. Вони вирішили займатись сільським господарством, зареєстрували відповідну юридичну особу, купили необхідну техніку, в тому числі і спірні причіпи, які згодом йому сестра передала за усною домовленістю. Причіпи були куплені за гроші компанії, чому вони виявились зареєстрованими за позивачем, відповідач достеменно пояснити не зміг. Набуття права власності позивачем на спірні причіпи відповідачем чи іншими особами не оскаржувалось. Окрім цього, відповідач підтвердив, що причіпи на даний час перебувають у нього за його місцем проживання. 
Фактичні обставини справи встановлені судом
Згідно відповіді Головного Управління Держпродспоживслужби у Львівській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 06.09.2023, за ОСОБА_1 зареєстровані: трактор колісний Т-25Ф, 1993 року виготовлення, дата реєстрації - 30.08.2023, номерний знак НОМЕР_4 , заводський номер НОМЕР_5 та причіп 2ПТС 4, 2010 року виготовлення, дата реєстрації - 22.10.2010, номерний знак НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 .
Як вбачається з відповіді ТСЦ МВС № 4643 від 29.09.2023 № 31/13-4643-986, станом на 29.09.2023, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, володільцем якого є МВС, за позивачем 02.04.2008 зареєстровано причіп марки ГКБ моделі 819, 1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .
Позивач звертався до органів поліції із заявою щодо вчинення кримінального правопорушення, зокрема щодо факту неправомірного заволодіння вищевказаними причіпами. 
За вказаним фактом проводилась відповідна перевірка, без реєстрації кримінального провадження. В ході перевірки було опитано відповідача ОСОБА_3 , який пояснив, що в 2008 році з батьком вони зібрали тракторний причіп, а за інший причіп він віддав батькові гроші. 
Позивач звертався до суду із позовом до відповідача щодо витребування вказаних причіпів із чужого незаконного володіння (справа № 445/2050/24). Рішенням Золочівського районного суду від 16.07.2025 року у задоволенні вказаного позову відмовлено, оскільки позивачем не надано доказів того, що його майно, яке він просив витребувати у ОСОБА_3 вибуло з його володіння поза його волею та перебувало саме у відповідача.
Разом з тим, даний позов заявлено позивачем із інших підстав. 
Право власності позивача на спірні причіпи відповідач чи будь-які інші особи не оскаржували, доказів зворотного суду надано не було. 
Будь-які письмові правочини між позивачем та відповідачем щодо спірних причіпів не укладались, договірні відносини з даного приводу відсутні. 
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За приписами ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 -3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За положеннями ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способи захисту цивільного права визначені ст. 16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту не є вичерпним, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
За положеннями ч. 1 ст. 316, ст. 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно приписів ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Висновки суду за результатом розгляду справи
В ході розгляду справи судом беззаперечно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником причіпа марки ГКБ, моделі 819, 1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та причіпа марки 2 ПТС 4, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , а отже саме останньому належить право володіти, користуватись та розпоряджатись цим майном на власний розсуд.
Право власності позивача на вказане майно ніким не оспорювалось, а тому суд не приймає до уваги твердження відповідача, що спірне майно придбавалось не за кошти позивача та йому не належить. 
Більше того, доводи відповідача з даного приводу є суперечливими, оскільки органам поліції він повідомляв, що один з причіпів з позивачем вони збирали самостійно, а за інший він сплатив позивачу грошові кошти. Натомість в ході розгляду справи відповідач вказував, що спірне майно придбане за кошти компанії його сестри, а остання передала йому це майно в користування. 
Позивач за власною волею надав вказані причіпи в користування відповідачу ОСОБА_3 , однак останній відмовляється їх повертати законному власнику у визначеному порядку, що відповідно порушує права позивача. 
За твердженнями відповідача спірне майно на даний час наявне в натурі та зберігається за його місцем проживання. 
Відтак, суд приходить до висновку, що на даний час спірні транспортні засоби перебувають у користуванні та зберігаються у відповідача без достатньої правової підстави, власник майна вимагає його повернення, а отже таке майно підлягає поверненню позивачу відповідачем за відповідним судовим рішенням. 
За вказаних обставин заявлений позов є підставним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. 
В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останнім під час подання позову, у розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст. 2,4,5,11,13, 141, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд –

у х в а л и в :
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання повернути майно – задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) причіп марки ГКБ, моделі 819, 1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки 2 ПТС 4, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , з усіма технічними документами та свідоцтвами про реєстрацію даних транспортних засобів.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211, 20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 23.04.2026 року. 

Суддя     О.М. Кіпчарський