Справа № 127/31567/24
Провадження № 22-ц/801/584/2026
Категорія: 58
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	Справа № 127/31567/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В., 
за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О., Драмарецького І.К., представників ОСОБА_1 – адвоката Тетевої-Родюк І.О., адвоката Усова Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Тетевої-Родюк Ірини Олександрівни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі і гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

в с т а н о в и в: 
У вересні 2024 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про захист честі і гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, мотивуючи свої вимоги тим, що йому стало відомо із заяви громадської організації «Комітет безпеки руху» № 25-06/24-99 від 25.06.2024, адресованої на Калинівську міську раду, Національне агентство з питань запобігань корупції, Державну службу України з питань праці, Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС та Державне бюро розслідувань, під час здійснення заходів чергового моніторингу діяльності закладів з підготовки водіїв транспортних засобів представниками ГО, використовуючи відкритті інтернет-джерела інформації та офіційні відомості з сайту Головного сервісного центру України і НАЗК, здобуто інформацію про ймовірну протиправну діяльність ТОВ «Автоплюс К». Згідно відкритих даних реєстру закладів з підготовки водіїв транспортних засобах розміщених на офіційному веб-порталі Головного сервісного центру МВС України, ТОВ «Автоплюс К» є акредитованим закладом з підготовки водіїв транспортних засобів. Відповідно офіційних відомостей, які містяться на веб-порталі ГСЦ МВС України, до МТБ закладу ТОВ «Автоплюс К» включений спеціаліст ОСОБА_2 , як спеціаліст з теоретичної та практичної підготовки слухачів закладу. Згідно даних програмного комплексу АРМ «Автошкола» та Національної Автоматизованої Інформаційної Системи сервісних центрів МВС ОСОБА_2 систематично залучається закладом ТОВ «Автоплюс К» для підготовки кандидатів у водії. З метою підтвердження, чи спростування даних фактів, ГО звернулось до державної акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях із відповідною заявою про анулювання дії Сертифіката про державну акредитацію закладу з підготовки водіїв транспортних засобів ТОВ «Автоплюс К». 20.06.2024 року у м. Вінниця, Комісією відбувся розгляд вищевказаної заяви за участю засновника ТОВ «Автоплюс К» - ОСОБА_1 . За результатами розгляду заяви ГО, Комісією було складено протокол засідання акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях № 18 від 20.06.2024, у якому фактично і містяться недостовірна інформація розповсюджена засновником ТОВ «Автоплюс К» - ОСОБА_1 . Так у абзаці 1 сторінки 4 даного Протоколу вказано, що «ВИСТУПИЛИ засновник навчального закладу ТОВ «Автоплюс К» (ЄДРПОУ: 35662386) ОСОБА_3 та представник навчального закладу за довіреністю адвокат Таїсія Руденко, які повідомили, що ОСОБА_2 , дійсно працював спеціалістом з теоретичного та практичного навчання слухачів в навчальному закладі ТОВ «Автоплюс К». Протягом 2023 року в усіх начальних групах він особисто був задіяний, як викладач, оскільки мав на той час діючі атестати з теоретичної та практичної підготовки слухачів.». Проте, розповсюджена та задокументована Комісією у Протоколі інформація, яка надана засновником ТОВ «Автоплюс К» фізичною особою ОСОБА_1 є недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканності ділової репутації. Він не мав та не має жодного відношення до ТОВ «Автоплюс К», не перебував та не перебуває у трудових відносинах із Товариством, не надавав жодних послуг та не виконував роботи на користь Товариства. У той же час, розпорядженням міського голови Калинівської міської ради № 48 від 27 червня 2024 року «Про проведення службового розслідування» стосовно нього було розпочато службове розслідування. Підставою для проведення службового розслідування стала неправдива інформація, розповсюджена ОСОБА_1 , озвучена на засіданні акредитаційної Комісії при розгляді заяви ГО про анулювання дії Сертифіката про державну акредитацію закладу з підготовки водіїв транспортних засобів ТОВ «Автоплюс К». Також, йому довелося особисто надавати пояснення в Управлінні стратегічних розслідувань у Вінницькій області при розгляді матеріалів про можливе вчинення ним корупційного правопорушення. Таким чином, як в рамках вищевказаного службового розслідування, розгляді матеріалів про можливе корупційне правопорушення, так і в рамках даного позову, йому приходиться доводити свою правоту та спростовувати недостовірну інформацію стосовно нього. 
Просить визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_2 на повагу до його гідності, честі та недоторканності ділової репутації, інформацію, розповсюджену ОСОБА_1 на засіданні державної акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях та внесену у протокол № 18 від 20.06.2024, а саме слова, що « ОСОБА_2 , дійсно працював спеціалістом, з теоретичного та практичного навчання слухачів в навчальному закладі ТОВ «Антоплюс К». Протягом 2023 року в усіх начальних групах він особисто був задіяний, як викладач, оскільки мав на той час діючі, атестати з теоретичної та практичної підготовки слухачів». Зобов`язати ОСОБА_1 спростувати поширену стосовно ОСОБА_2 недостовірну інформацію, шляхом направлення відповідного листа на адресу акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях, наступного тексту спростування: інформація, що ОСОБА_2 , дійсно працював спеціалістом, з теоретичного та практичного навчання слухачів в навчальному закладі ТОВ «Антоплюс К», протягом 2023 року в усіх начальних групах він особисто був задіяний, як викладач, оскільки мав на той час діючі атестати з теоретичної та практичної підготовки слухачів, є недостовірною та не відповідає дійсності.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року позов задоволено.
Визнано недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_2 на повагу до його гідності, честі та недоторканності ділової репутації, інформацію, розповсюджену ОСОБА_1 на засіданні державної акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях та внесену у протокол № 18 від 20.06.2024, а саме слова «що ОСОБА_2 , дійсно працював спеціалістом, з теоретичного та практичного навчання слухачів в навчальному закладі ТОВ «Антоплюс К». Протягом 2023 року в усіх начальних групах він особисто був задіяний, як викладач, оскільки мав на той час діючі атестати з теоретичної та практичної підготовки слухачів».
Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати поширену стосовно ОСОБА_2 недостовірну інформацію, шляхом направлення відповідного листа на адресу акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях, наступного тексту спростування: що ОСОБА_2 , дійсно працював спеціалістом, з теоретичного та практичного навчання слухачів в навчальному закладі ТОВ «Антоплюс К». Протягом 2023 року в усіх начальних групах він особисто був задіяний, як викладач, оскільки мав на той час діючі атестати з теоретичної та практичної підготовки слухачів вказана інформація є недостовірною та не відповідає дійсності.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2422,40 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Тетева-Родюк І.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Також просила стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 28 800 грн та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 4 800 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що в заяві громадської організації «Комітет безпеки руху» № 25-06/24-99 від 25.06.2024, адресованої на Калинівську міську раду, Національне агентство з питань запобігань корупції, Державну службу України з питань праці. Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС та Державне бюро розслідувань, під час здійснення заходів чергового моніторингу діяльності закладів з підготовки водіїв транспортних засобів представниками ГО, використовуючи відкритті інтернет-джерела інформації та офіційні відомості з сайту Головного сервісного центру України і НАЗК, здобуто інформацію про ймовірну протиправну діяльність ТОВ «Автоплюс К». 
Згідно відкритих даних реєстру закладів з підготовки водіїв транспортних засобах розміщених на офіційному веб-порталі Головного сервісного центру МВС України, ТОВ «Автоплюс К» є акредитованим закладом з підготовки водіїв транспортних засобів. 
Відповідно офіційних відомостей, які містяться на веб-порталі ГСЦ МВС України, до МТБ закладу ТОВ «Автоплюс К» включений спеціаліст Драмарецький Ігор Казимирович, як спеціаліст з теоретичної та практичної підготовки слухачів закладу. 
Згідно даних програмного комплексу АРМ «Автошкола» та Національної Автоматизованої Інформаційної Системи сервісних центрів МВС ОСОБА_2 систематично залучається закладом ТОВ «Автоплюс К» для підготовки кандидатів у водії. 
У зв`язку з цим ГО «Комітет безпеки руху» звернувся до державної акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях із відповідною заявою про анулювання дії Сертифіката про державну акредитацію закладу з підготовки водіїв транспортних засобів ТОВ «Автоплюс К».
20.06.2024 року у м. Вінниця, акредитаційною комісією РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях відбувся розгляд вищевказаної заяви за участю засновника ТОВ «Автоплюс К» - ОСОБА_1 . За результатами розгляду заяви ГО, Комісією було складено протокол засідання акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях № 18 від 20.06.2024 у якому фактично і містяться інформація розповсюджена засновником ТОВ «Автоплюс К» - ОСОБА_1 . Так у абзаці 1 сторінки 4 даного Протоколу вказано, що «ВИСТУПИЛИ засновник навчального закладу ТОВ «Автоплюс К» (ЄДРПОУ: 35662386) ОСОБА_3 та представник навчального закладу за довіреністю адвокат Таїсія Руденко повідомили, що ОСОБА_2 , дійсно працював спеціалістом з теоретичного та практичного навчання слухачів в навчальному закладі ТОВ «Антоплюс К». Протягом 2023 року в усіх начальних групах він особисто був задіяний, як викладач, оскільки мав на той час діючі, атестати з теоретичної та практичної підготовки слухачів».
Згідно цивільно-правового договору № 11 від 03.01.2023 року, укладений між учбово – виробничим комбінатом автошколою «Автоплюс К» та ОСОБА_2 , замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): навчання керуванню транспортними засобами згідно атестату спеціаліста на строк з 03.01.2023 року до 31.12.2023 року. За виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у розмірі 400 грн за домовленістю за 8 год день.
Згідно висновку експертизи № 922/25-21 від 20.08.2025 року підпис у цивільно – правовому договорі №11 від 03.01.2023 року, укладеному між учбово – виробничим комбінатом автошколою «Автоплюс К» та ОСОБА_2 , який знаходиться в графі («підпис») – виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірна інформація за своїм характером подана у формі фактичних тверджень (даних), оскільки в них категорично зазначаються певні обставини, що нібито мають відношення до позивача. Інформація, що є предметом спору, містить висловлення про конкретні події/обставини, що не може бути витлумачено як такі, що містять оціночні судження. При цьому матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували достовірність оспорюваної інформації. Отже викладене свідчить про недостовірність вказаної інформації. В свою чергу поширена відповідачем інформація щодо позивача завдає шкоди його законним інтересам та порушує право позивача на повагу до честі, гідності та ділової репутації.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.
Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної чи юридичної особи.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема п.46 рішення по справі «Лінгенс проти Австрії» від 08.07.1986, вказано, що слід уважно розрізняти факти та оціночні судження, оскільки останні на відміну від фактів є висновками, отриманими в результаті інтелектуальної логічної обробки і узагальнення конкретною людиною фактів, оцінок інших людей, інформації довідкового характеру та причинно-наслідкових зв`язків між зазначеними джерелами інформації. Тому такі висновки (оціночні судження) будь-яким чином не можливо оцінити (довести) на предмет правдивості чи правильності.
У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Дана правова позиція також висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2017 року у справі № 6-639цс17.
Відповідно до частини другої статті 47-1 ЗУ «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Відповідно до статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.
Таким чином, спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.
Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що інформація, яка розповсюджена засновником ТОВ «Автоплюс К» ОСОБА_1 на засіданні акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях про те, що « ОСОБА_2 , дійсно працював спеціалістом, з теоретичного та практичного навчання слухачів в навчальному закладі ТОВ «Автоплюс К». Протягом 2023 року в усіх начальних групах він особисто був задіяний, як викладач, оскільки мав на той час діючі, атестати з теоретичної та практичної підготовки слухачів», викладена у формі фактичних тверджень, оскільки в них категорично зазначаються певні обставини, що нібито мають відношення до позивача. Інформація, що є предметом спору, є недостовірною, оскільки як встановлено в суді першої інстанції ОСОБА_2 договір не підписував, докази, які б свідчили про те, що він залучався до викладацької роботи в ТОВ «Автоплюс К» відсутні.
Зазначена інформація щодо позивача завдає шкоди його законним інтересам та порушує право позивача на повагу до честі, гідності та ділової репутації, оскільки стала предметом розгляду правоохоронних органів щодо незаконних дій як державного службовця.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно враховано висновок експерта, так як даний висновок є недопустимим доказом у зв`язку з порушенням процедури відбирання експериментальних зразків підписів, колегія суддів до уваги не бере, оскільки для проведення дослідження експерту було надано експериментальні, вільні та умовно-вільні зразки, такі зразки підписів ОСОБА_2 у експерта не викликали сумнівів у їх справжності. Відсутність на експериментальних зразках підписів ОСОБА_2 посвідчувального напису не має перекладати на нього тягар відповідальності, оскільки саме суд відбирав такі зразки і повинен був дотриматись «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень». 
Так з протоколу судового засідання суду першої інстанції від 02.04.2025 року вбачається, що у ОСОБА_2 були відібрані експериментальні зразки, в подальшому на вимогу експерта про надання додаткових матеріалів, ОСОБА_2 було надано вільні та умовно–вільні зразки підписів, зокрема оригінали документів, які містять підпис позивача.
При проведенні дослідження експертом, порівняння між собою вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків підпису ОСОБА_2 , встановлено сукупність загальних та окремих ознак, достатніх для висновку про виконання даних підписів однією особою, а саме ОСОБА_2 .
За таких обставин колегія суддів вважає висновок експерта належним та допустимим доказом у справі, крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідачкою та її адвокатом клопотання про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи заявлено не було.
Доводи сторони захисту про те, що позивач звернувся з позовом до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_1 виступала на Комісії не як фізична особа, а як представник юридичної особи, а саме ТОВ «Автоплюс К» є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 є засновником ТОВ «Автоплюс К», тоді як директором (керівником) товариства є Семенюк Р.О. Саме директор підприємства або адвокат за дорученням директора (керівника) такого підприємства наділений повноваженнями представляти інтереси юридичної особи.
Так, в протоколі засідання акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях № 18 від 20.06.2024 зазначено, що «ВИСТУПИЛИ засновник навчального закладу ТОВ «Автоплюс К» (ЄДРПОУ: 35662386) ОСОБА_3 та представник навчального закладу за довіреністю адвокат Таїсія Руденко, які повідомили, що ОСОБА_2 , дійсно працював спеціалістом з теоретичного та практичного навчання слухачів в навчальному закладі ТОВ «Антоплюс К». Протягом 2023 року в усіх начальних групах він особисто був задіяний, як викладач, оскільки мав на той час діючі, атестати з теоретичної та практичної підготовки слухачів».
Тобто в даному випадку на засіданні комісії інтереси юридичної особи ТОВ «Автоплюс К» представляла за довіреністю адвокат Таїсія Руденко, тоді як Котонос Н.М. (засновник навчального закладу ТОВ «Автоплюс К») виступала як фізична особа.
Отже підстав вважати, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у суду немає.
Разом з тим слушними є доводи адвоката Тетевої-Родюк І.О. про те, що суд першої інстанції безпідставно в рішенні посилається на ч. 3 ст. 277 ЦК України, яка є нечинною відповідно до Закону України № 1170-VII від 27.03.2014 року, що є неправильним застосуванням норм матеріального права та є підставою для зміни судового рішення.
Так, колегія суддів зауважує, що обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилався на ч. 1 та ч. 6 ст. 277 ЦК України, що на момент звернення з позовом та на даний час є чинними, які і необхідно застосувати до даних правовідносин.
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини 4 статті 376 ЦК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням мотивів у редакції цієї постанови.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд фактично залишив апеляційну скаргу без задоволення, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Тетевої-Родюк Ірини Олександрівни задовольнити частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач:     В.П. Рибчинський
Судді:       С.Г. Копаничук
В.В. Оніщук