ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2026 року
м. Київ

справа № 177/906/23 
провадження № 61-6583св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 

головуючого -	Луспеника Д. Д.,		
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,	Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,	
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК Авто Старт»,
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор Ленд»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор Ленд» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року у складі судді Коваль Н. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Остапенко В. О., Зубакової В. П., Корчистої О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК Авто Старт» (далі - ТОВ «ДОК Авто Старт»), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор Ленд» (далі - ТОВ «СП «Колор Ленд»), про скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Позовну заяву обґрунтував тим, що він є власником земельної ділянки, кадастровий номер 1221881200:04:001:1020, площею 3,420 га, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 028843, зареєстрованого за № 4423, виданого 18 липня 2002 року. На підставі договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2014 року, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Колор ИТ» (далі - ТОВ СП «Колор ИТ»), він передав орендарю у платне користування цю земельну ділянку, кадастровий номер 1221883200:04:001:1020, площею 3,420 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселівської сільської ради Криворізького району, строком на 10 років (пункт 8 Договору). 

Зазначив, що відповідно до інформації про державну реєстрацію іншого речового права, право зазначеної оренди земельної ділянки, було зареєстровано за ТОВ СП «Колор ИТ» на підставі договору оренди від 03 березня 2014 року, з додатковою угодою від 04 березня 2021 року № 1, запис про інше речове право: спеціальний розділ 5790022, дата державної реєстрації: 21 травня 2014 року. Строк оренди: 30 років 2 місяці 18 днів, дата закінчення - 21 травня 2044 року, з правом пролонгації, і правом передачі в піднайм (суборенду), додаткові відомості: за згодою сторін. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13325708 від 26 травня 2014 року, внесеного державним реєстратором Копійкою І. А. Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області. 

Згідно з інформацією про державну реєстрацію змін іншого речового права у спеціальний розділ 5790022 від 16 лютого 2022 року державним реєстратором Верхівцевської міської ради Дніпропетровської області Хабло К. О. 22 лютого 2022 року внесено зміни: індексний номер рішення 63613288, підстава: додано додаткову угоду від 04 березня 2021 року № 1, видавник: ОСОБА_1 та ТОВ СП «Колор ИТ», змінено назву орендаря з ТОВ «Колор ИТ» на ТОВ «ДОК Авто Старт», земельна ділянка площею 3,42 га. Строк дії - десять років, з правом пролонгації з правом передачі в піднайм (суборенду), додаткові відомості: за згодою орендодавця змінено на земельну ділянку площею 3,42 га, дата державної реєстрації - 03 березня 2014 року. Строк оренди: 30 років 2 місяців 18 днів, дата закінчення - 21 травня 2044 року, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду), додаткові відомості - за згодою орендодавця. 

У Державному реєстрі речових права на нерухоме майно у розділі інше речове право: 41531096 (спеціальний розділ) від 12 квітня 2021 року зареєстровано державним реєстратором Глеюватської сільської ради Криворізького району Волос О.В. на підставі рішення від 16 квітня 2021 року № 57681547 щодо об`єкта нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер 1221881200:04:001:1020, площею 3,420 га, договір суборенди від 04 січня 2021 року між ТОВ СП «Колор ИТ» та ТОВ «СП «Колор Ленд», та 16 лютого 2022 року державним реєстратором Верхівцевської міської ради Хабало К. О. до розділу 41531096 (спеціальний розділ) зареєстровано зміни на підставі рішення: 63613497, щодо зміни назви орендаря з ТОВ «Колор ИТ» на ТОВ «ДОК Авто Старт». 

Також зазначив про те, що згідно з пунктом 30 чинного договору оренди землі від 03 березня 2014 року орендар має право за письмовою згодою орендодавця без зміни цільового використання передавати земельну ділянку в суборенду.

Вказував на те, що договір оренди земельної ділянки від 03 березня 2014 року про передачу в оренду його земельної ділянки, кадастровий номер 1221881200:04:001:1020, він підписував строком на 10 років, за що отримує орендну плату згідно з договором. Однак, додаткову угоду від 04 березня 2021 року № 1 до договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2014 року він не укладав, згоди на її укладення не надав та не ставив на цьому правочині свій підпис. Крім того, не надав відповідачу і письмової згоди на передачу земельної ділянки в суборенду.

Про наявність зареєстрованої спірної додаткової угоди, начебто підписаної за його згодою як орендодавця, він дізнався з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 січня 2023 року.

Зазначав, що отримавши у державного реєстратора копію додаткової угоди від 04 березня 2021 року № 1 до договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2014 року, укладеної між ним та ТОВ «Колор ИТ» в особі директора Бовсуновського П. О., про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2014 року до 21 травня 2044 року, та ознайомившись з нею, він виявив факт підробки власного підпису, адже він не надав згоди на укладення додаткової угоди, не був повідомлений про намір орендаря змінити термін дії договору оренди, як того передбачає закон. Цей факт підтверджується тим, що у додатковій угоді від 04 березня 2021 року № 1 в графі «Реквізити сторін» вказано недійсні паспортні данні ОСОБА_1 , тоді як ще 12 липня 2019 року йому видано новий паспорт громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_1 . У спірній додатковій угоді зазначені недійсні відомості про орендодавця, що свідчить про відсутність згоди орендодавця на укладання такої додаткової угоди, та такої, що укладена за його відсутності. 

З огляду на наведене, ОСОБА_1 просив суд скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у записі про інше речове право номер: 5790022 (спеціальний розділ): реєстраційні зміни до іншого речового права, вчинені державним реєстратором Верхівецької міської ради Дніпропетровської області Хаблом К. О.: дата реєстрації - 16 лютого 2022 року, індексний номер рішення: 63613288 від 22 лютого 2022 року, на підставі додаткової угоди від 04 березня 2021 року № 1 до договору оренди земельної ділянки б/н від 03 березня 2014 року, щодо земельної ділянки, кадастровий номер 1221881200:04:001:1020, площею 3,420 га, видавник: ОСОБА_1 та ТОВ СП «Колор ИТ» (змінено назву на ТОВ «ДОК Авто Старт»), додаткові відомості: за згодою орендодавця, змінено строк оренди: на 30 років 2 місяці 18 днів, дата закінчення - 21 травня 2044 року, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у записі про інше речове право номер: 5790022 (спеціальний розділ): реєстраційні зміни до іншого речового права, вчинені державним реєстратором Верхівецької міської ради Дніпропетровської області Хаблом К. О., дата реєстрації 16 лютого 2022 року, індексний номер рішення: 63613288 від 22 лютого 2022 року на підставі додаткової угоди від 04 березня 2021 року № 1 до договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2014 року, щодо земельної ділянки, кадастровий номер 1221881200:04:001:1020, площею 3,420 га, видавник: ОСОБА_1 та ТОВ СП «Колор ИТ» (змінено назву на ТОВ «ДОК Авто Старт»), додаткові відомості: за згодою орендодавця, змінено строк оренди: на 30 років 2 місяці 18 днів, дата закінчення - 21 травня 2044 року, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорювана позивачем додаткова угода від 04 березня 2021 року укладена без його згоди, оскільки в цій додатковій угоді зазначено реквізити позивача ОСОБА_1 , а саме паспортні дані: паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Криворізьким РВ УМВС України в Дніпропетровській області 26 березня 1998 року, в той час як ОСОБА_1 12 липня 2019 року видано новий паспорт громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_1 , що підтверджується наданою позивачем копією ID картки. 

Також суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, врахував, що відповідач не виконав вимогу суду та не надав оригінал додаткової угоди від 04 березня 2021 року № 1 до договору оренди землі від 03 березня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ СП «Колор ИТ», та належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «СП «Колор Ленд» залишено без задоволення, а рішення Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року - без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи 

У травні 2025 року ТОВ «СП «Колор Ленд» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю. 

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19, від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, та у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 914/1954/20, від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17, від 24 липня 2024 року у справі № 646/857/18, від 08 листопада 2023 року у справі № 140/1322/22, від 02 квітня 2025 року у справі № 523/4255/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 та інших (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК України). 

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій:

- не надали належну оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам;

- не врахували, що нарахування орендної плати безпосередньо ТОВ «СП «Колор Ленд», а не ТОВ «ДОК Авто Старт», здійснювалося у зв`язку з тим, що ТОВ «ДОК Авто Старт» знаходиться на окупованій території в м. Маріуполі та з 2022 року на підставі виникнення форс-мажорних обставин, а саме повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, не має можливості розраховуватись з орендодавцями самостійно, що є об`єктивною причиною в реаліях нашого часу;

- не звернули увагу на те, що за період з листопада до грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 отримав від ТОВ «СП «Колор Ленд» повний розрахунок з орендної плати за весь 2024 рік, а у лютому 2025 року позивач отримав від ТОВ «СП «Колор Ленд» орендну плату за 2025 рік частково, а тому своїми діями підтвердив власну волю на продовження дії договору оренди шляхом підписання додаткової угоди від 04 березня 2021 року до договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2014 року, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору оренди до 21 травня 2044 року;

- вирішили спір без урахування принципу добросовісності та засад справедливості;

- помилково вважали, що прізвище позивача у додатковій угоді від 04 березня 2021 року дописано власноруч прописом, оскільки насправді у реквізитах сторін вказаної додаткової угоди прізвище позивача зазначено у надрукований спосіб, що підтверджується копією додаткової угоди, яка долучена до матеріалів справи;

- не надали належну оцінку всім доводам і аргументам заявника, тощо.

Крім того, у касаційній скарзі ТОВ «СП «Колор Ленд» зазначило, що апеляційний суд належним чином не мотивував відмову у прийнятті та дослідженні поданих ним нових доказів на стадії апеляційного перегляду справи. 

У червні 2025 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку та через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ТОВ «СП «Колор Ленд», у якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Також у червні 2025 року від ТОВ «СП «Колор Ленд»до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив  ОСОБА_1 , в якому заявник вказав на те, що такий відзив є необґрунтованим, містить неправдиву інформацію та просив задовольнити вимоги його касаційної скарги.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 22 травня 2025 року касаційну скаргу ТОВ «СП «Колор Ленд» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року передано на розгляд судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «СП «Колор Ленд» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано із Криворізького районного суду Дніпропетровської області матеріали справи № 177/906/23; надано іншим учасникам справи строк для подання відзиву.

У липні 2025 року матеріали справи № 177/906/23 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2025 року справу № 177/906/23 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу на праві власності, на підставі державного акта на право власності на землю серії ІІІ-ДП № 028843, зареєстрованого за № 4423, виданого 18 липня 2002 року головою Криворізької райдержадміністрації, належить земельна ділянка площею 3,420 га, кадастровий номер 1221881200:04:001:1020, розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 709-р Веселівська сільська рада увійшла до складу Новопільської сільської об`єднаної територіальної громади з адміністративним центром в с. Новопілля.

03 березня 2013 року між ОСОБА_1 як орендодавцем та ТОВ СП «Колор ИТ», як орендарем, укладений договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого орендодавець передав орендарю, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,420 га, кадастровий номер 1221883200:04:001:1020, розташовану на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Згідно з пунктом 8 цього договору він укладений строком на десять років.

Відповідно до пункту 9 зазначеного договору оренди після закінчення строку договору «Орендар» має переважне право поновити його на новий строк. В цьому разі «Орендар» повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово «Орендаря» про намір продовжити його дію.

Згідно з додатковою угодою від 04 березня 2021 року № 1 до договору оренди земельної ділянки б/н від 03 березня 2024 року, укладеної орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «СП «Колор ИТ», в особі директора Бовсуновського П. О. , сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки б/н від 03 березня 2014 року до 21 травня 2044 року, інші умови договору оренди земельної ділянки залишаються чинними, без змін та доповнень, і сторони погоджують по ним свої зобов`язання.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 січня 2023 року № 321192083 свідчить про те, що право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1221881200:04:001:1020, площею 3,420 га зареєстровано за ТОВ СП «Колор ИТ» на підставі договору оренди від 03 березня 2014 року, з додатковою угодою від 04 березня 2021 року № 1, запис про інше речове право: спеціальний розділ 5790022, дата державної реєстрації: 21 травня 2014 року. Строк оренди: на 30 років 2 місяці 18 днів, дата закінчення 21 травня 2044 року, з правом пролонгації, і правом передачі в піднайм (суборенду), додаткові відомості: за згодою сторін. Підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13325708 від 26 травня 2014 року внесеного державним реєстратором Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області Копійкою І. А.

Відповідно до інформації про державну реєстрацію змін іншого речового права у спеціальний розділ 5790022 від 16 лютого 2022 року внесено зміни 22 лютого 2022 року державним реєстратором Верхівцевської міської ради Дніпропетровської області Хаблом К. О., індексний номер рішення: 63613288, підстава: додано додаткову угоду від 04 березня 2021 року № 1, видавник: ОСОБА_1 та ТОВ СП «Колор ИТ»; змінено назву орендаря з ТОВ СП «Колор ИТ» на ТОВ «ДОК Авто Старт», земельна ділянка площею 3,42 га. Строк дії: десять років, з правом пролонгації з правом передачі в піднайм (суборенду), додаткові відомості: за згодою орендодавця змінено на земельна ділянка площею 3,42 га, дата державної реєстрації 03 березня 2014 року. Строк оренди: на 30 років 2 місяці 18 днів, дата закінчення - 21 травня 2044 року з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду), додаткові відомості: за згодою орендодавця. 

У Державному реєстрі речових права на нерухоме майно у розділі інше речове право: 41531096 (спеціальний розділ) від 12 квітня 2021 року, зареєстровано державним реєстратором Глеюватської сільської ради Криворізького району Волос О. В. на підставі рішення від 16 квітня 2021 року № 57681547 щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки, кадастровий номер 1221881200:04:001:1020, площею 3,420 га договір суборенди від 04 січня 2021 року між ТОВ «СП «Колор ИТ» та ТОВ «СП «Колор Ленд», та 16 лютого 2022 року до розділу 41531096 (спеціальний розділ) зареєстровано зміни державним реєстратором Верхівцевської міської ради Хабало К. О. на підставі рішення: 63613497 щодо зміни назви орендаря з ТОВ «СП Колор ИТ» на ТОВ «ДОК Авто Старт». 

Згідно з пунктом 30 договору оренди землі від 03 березня 2014 року «Права орендаря»: за письмовою згодою «Орендодавця» без зміни цільового використання орендар може передавати земельну ділянку в суборенду.

04 січня 2021 року між орендарем ТОВ СП «Колор ИТ» в особі Бовсуновського П. О., який діє на підставі статуту підприємства, та суборендарем ТОВ «СП «Колор Ленд» укладено договір суборенди земельної ділянки, згідно з яким орендар надає, а суборендар приймає у строкове платне користування (на правах суборенди) земельну ділянку з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1221881200:04:001:1020, яка розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Цей договір укладений на підставі, відповідно до умов та в межах договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ СП «Колор ИТ» (орендар). Договір укладено на строк дії договору оренди земельної ділянки до 26 травня 2024 року. 

Ухвалюючи рішення про задоволення позову  ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про те, що оспорювана позивачем додаткова угода від 04 березня 2021 року укладена без його згоди, оскільки в цій додатковій угоді зазначено, реквізити позивача ОСОБА_1 , а саме паспортні дані: паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Криворізьким РВ УМВС України в Дніпропетровській області 26 березня 1998 року, в той час як ОСОБА_1 12 липня 2019 року було видано новий паспорт громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_1 , що підтверджується наданою позивачем копією ID картки. Також суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, врахував, що відповідач не виконав вимогу суду та не надав оригінал додаткової угоди від 04 березня 2021 року № 1 до договору оренди землі від 03 березня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ СП «Колор ИТ» та належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача.

Верховний Суд не може цілком погодитись із такими висновками судів з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та їх правове обґрунтування 

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18).

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. 

Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, провадження № 12-61гс21 (пункт 148)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2024 року у справі № 931/190/23 (провадження № 61-14591св23) про усунення перешкод у користуванні майном, а саме земельними ділянками, шляхом скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, Верховний Суд дійшов висновку про те, що з урахуванням предмета та підстав позову, відповідних положень законів України: «Про оренду землі», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право орендодавця підлягає судовому захисту за його позовом про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, а не шляхом скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд також у постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 663/3745/19 (провадження № 61-8192св21).

У справі, яка переглядається, звертаючись до суду із позовом про скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що спірну додаткову угоду від 04 березня 2021 року № 1 до договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2014 року він не укладав, згоди на її укладення не надав та власноруч не підписував. Крім того, вказував, що у додатковій угоді від 04 березня 2021 року № 1 в графі «Реквізити сторін» вказано його недійсні паспортні дані, оскільки йому 12 липня 2019 року видано новий паспорт громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_1 , що підтверджується копією ID картки. Крім того, вказував на те, що він не надав письмової згоди на передачу власної земельної ділянки в суборенду.

З урахуванням предмета та підстав цього позову, наведених у цій постанові правових висновків Верховного Суду, належним способом захисту прав орендодавця ОСОБА_1  є позовна вимога про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Аналіз змісту позовної заяви  ОСОБА_1  (т. 1 а. с 1-9) свідчить про те, що позовної вимоги про скасування державної реєстрації права оренди ТОВ «ДОК Авто Старт» його земельної ділянки він не заявляв. 

Суди першої та апеляційної інстанцій у цій справі на вказане уваги не звернули та дійшли помилкових висновків про задоволення позовних вимог ОСОБА_1  у цій справі.

Таким чином, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можна визнати законними та обґрунтованими, і вони підлягають скасуванню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. 

З урахуванням викладеного та обранням позивачем у цій справі неналежного способу захисту, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга ТОВ «СП «Колор Ленд»підлягає задоволенню, а оскаржувані рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року і постанова Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1  з мотивів, неведених у цій постанові.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на висновок Верховного Суду щодо суті касаційної скарги, судові витрати у вигляді судового збору, фактично сплачені заявником ТОВ «СП «Колор Ленд» за подання апеляційної та касаційної скарг у цій справі у загальному розмірі 3 757,60 грн (1 610,40 грн + 2 147,20 грн), підлягають стягненню із  ОСОБА_1  на користь заявника.

Керуючись статтями 141, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор Ленд» задовольнити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення. 

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК Авто Старт», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор Ленд», про скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор Ленд» судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг у загальному розмірі 3 757 (три тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень 60 копійок.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	Д. Д. Луспеник  	
Судді:	І. Ю. Гулейков  	
	Г. В. Коломієць  	
	Р. А. Лідовець  	
	Ю. В. Черняк