20.02.2026 Справа № 243/9087/25

Справа пр. №2/756/2402/26
ун. №243/9087/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( заосне)
20 лютого 2026 року Оболонський районний суд міста Києва в складі: 
головуючого - судді Луценко О.М.,
при секретарі - Галелюк Т.О., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві цивільну справу позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено Договір № 3997854 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді з використанням електронного підпису.
На умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язувалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно умов договору, сума кредиту становить 17000,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30днів.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним Кредитним договором виконало та надало їй кредит у сумі 17000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
31.01.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено Додатковий договір до Договору № 4346882 від 31.01.2024 року.
24.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Кредитними договорами, у тому числі і Кредитним договором щодо відповідача. Про відступлення права грошової вимоги відповідача повідомлено.
ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» змінило назву на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» згідно з рішенням № 251124/1 від 25.11.2024 року.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника утворилась заборгованість в розмірі 139400,00 грн, з яких: 17000,00 грн - сума заборгованості за основним боргом (сумою кредиту), 83640,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором і 38760,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 114 календарних дні.
У зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити.
Представник позивача ТОВ «Фінтраст Україна» до суду не з`явилася, надав в провадження суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд за його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.
Відповідач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення рішення у даній справі.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7», укладено електронний Договір № 3997854 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з умовами вказано Договору, сума кредиту становить 17000,00 грн, строк кредиту - 360 днів, періодичність платежу - кожні 30 днів (п. 1.2. та п. 1.3.цього Договору).
Пунктом 1.4.1. вказаного Договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 2,00% в день.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою складає 139400,00 грн (п.1.6. Договору).
Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1).
Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Крім того, в матеріалах справи містяться Паспорти споживчого кредиту, які підписані електронним підписом ОСОБА_1 та в яких містяться відомості про позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.
Видача грошових коштів у сумі 17000,00 грн ОСОБА_1 підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою ТОВ «Універсальні платежні рішення» про перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 24.05.2024 року заборгованість відповідача за кредитом складає 100640,00 грн, з яких: 17000,00грн - сума заборгованості за основним боргом (сумою кредиту), 83640,00 грн - сума заборгованості за процентами.
Також, судом з`ясовано, що 24.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 24.05.2024 року, підтверджує факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу.
Відповідно до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитом у сумі 100640,00 грн, з яких: 17000,00грн - сума заборгованості за основним боргом (сумою кредиту), 83640,00 грн - сума заборгованості за процентами.
Окрім того, позивачем після отримання прав вимоги до відповідача нараховано проценти за 114 календарних дні в розмірі 38760,00грн.
Про відступлення права вимоги відповідач повідомлялася представниками позивача шляхом надсилання текстового повідомлення телефонний номер боржника, зазначений в анкеті.
Згідно з рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року, змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
В ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 року право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, між сторонами виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про надання споживчого кредиту та Додаткового договору.
Даний договір разом з Додатковим договором укладені в електронній формі у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи.
ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і в нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі.
Однак, відповідач передбачені Кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого, в неї виникла заборгованість, у загальному розмірі 139400,00грн.
На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості.
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідача та товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника коштів у примусовому порядку.
Надані позивачем розрахунки повністю відповідають умовам та строкам вищевказаних Договорів про надання кредиту. Нарахування процентів як первісним кредитором так і в подальшому його правонаступником, (позивачем) здійснені відповідно до умов та строку дії Договорів.
Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак надані позивачем розрахунки заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймаються судом як достовірні.
Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, підтверджуються матеріалами справи: Договором № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, актом від 10.12.2024 року прийому-передачі виконаних робіт згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, та заявкою на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року.
Тобто факт надання правничої допомоги підтверджується належними та допустимими доказами.
Разом із тим, на думку суду, розмір витрат на правничу допомогу, визначений представником позивача в розмірі 10 000,00 грн є не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Таким чином, враховуючи складність справи та виконані в дійсності роботи, а також те, що розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, однак представник позивача участі у судових засідання не приймав, відповідач не здійснював заходів щодо захисту своєї позиції, в зв`язку із чим, потреби в складанні та оформленні інших процесуальних документів необхідних для розгляду цієї справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 гривень.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» ( код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2) заборгованість за кредитним договором у розмірі 139400,00 гривень, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.М. Луценко