Справа № 496/4444/25
Провадження № 2/496/340/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря - Сурженко В.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Біляївка Одеська область цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся з вищевказаним позовом до суду, який мотивує тим, що 31.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір № 75968381. Вказує, що згідно п. 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Зазначає, що відповідно до п. 2 договору про надання позики: сума позики становить 4000,00 грн.; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 % яка нараховується за кожен день користування позикою.
Також, 03.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3661915, згідно п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти фінансовий кредит у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 7000, 00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2625 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Окрім цього зазначає, що 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75968381, а 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75968381.
Представник позивача також вказує, що 29.11.2021 було укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3661915, а 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3661915.
Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75968381 та за договором №3661915. 
Посилається на те, що станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №75968381 від 31.07.2021, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13625,20 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 4000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9552,00 грн.; інфляційні збитки - 64 грн.; нараховані 3% річних - 9,20 грн.
Крім того, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №3661915 від 03.07.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 46077,61 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 5103,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -40204,61,00 грн.; заборгованість за комісіями - 770,00 грн.
Тому представник позивача просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №75968381 від 31.07.2021 у розмірі 13625,20 грн., заборгованість за кредитним договором № 3661915 від 03.07.2021 у розмірі 46077,61 грн.; понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.
Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 25 серпня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі, з викликом сторін. 
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю, провадження закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів за вищезазначеними договорами. Також зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором складений самим кредитором, і не містить жодного підтвердження реальної господарської операції. По ньому не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Вважає, що сума заборгованості по відсотках, нарахована з порушенням вимог закону, оскільки, відповідно до ст.. 1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. З огляду на зазначене, вважають, що позивачем не доведено належними допустимими доказами позовних вимог, а надані ним докази не є достатніми та не дають доказування тому, що позов є необґрунтованим. Також просять зменшити витрати на правову допомогу, так як вона є завищеною та неспівмірною із складністю справи.
Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але у прохальній частині позовної заяви просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Також надала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
До судового засідання відповідач та його представник не з`явилися, але від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено у судовому засіданні, що 31.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75968381 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у онлайн режимі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора який було надіслано відповідачу на номер мобільного телефону. 
Згідно умов вищевказаного договору позики, відповідачу було надано кредит на суму 4000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1,99% та зниженою процентною ставкою у розмірі 1,89% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, строком на 30 днів, тобто до 30.08.2021 року. 
Як вбачається з копії довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 18.12.2024, ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції та завершення платіжної операції 31.07.2021, на суму 4 000, 00 грн. за номером платіжної картки відповідача, вказаної ним під час підписання договору позики № 75968381 від 31.07.2021. Даний факт також підтверджується копією листа ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 31.07.2024.
27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 27.01/2022, у відповідності до якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками.
Відповідно до копії реєстру боржників, до договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, ОСОБА_1 включено до боржників за кредитним договором № 75968381 від 31.07.2021. 
Згідно з копією договору про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» за плату, а ТОВ «Коллект Центр» прийняв права грошової вимоги, що належить ТОВ «Вердикт Капітал». За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 75968381 від 31.07.2021, в сумі 13625,20 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9552,00 грн.; інфляційні збитки 64,00 грн.; нараховані 3% річних - 9,20 грн.
Судом також встановлено, що 03.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 3661915, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені цим договором. Сума кредиту становить 7000,00 грн. Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір №3661915 від 03.07.2021 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифіктора), здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі. 
На підставі укладеного кредитного договору №3661915 від 03.07.2021, відповідачу зараховано на платіжну картку кредитні кошти в сумі 7000,00 грн.
Згідно копії Договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв право грошової вимоги, що належить ТОВ «Мілоан», і став кредитором за кредитними договорами укладеними між ТОВ «Мілоан» та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №3661915 від 03.07.2021. 
Окрім цього, відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3661915 від 03.07.2021, в загальній сумі 46077,61 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 5103,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -40204,61 грн.; заборгованість за комісіями - 770,00 грн.
Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
На підставі ст.ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Із матеріалів справи, зокрема з кредитного договору №3661915 від 03.07.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , та договору позики №75968381 від 31.07.2021 укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 , судом убачається сторони вищевказаних договорів погодили: строк кредитування, умови повернення кредиту, відсотки за користування кредитними коштами та загальну вартість кредиту у грошовому вираженні.
Отже між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором №3661915 від 03.07.2021 та договором позики №75968381 від 31.07.2021 перейшло до ТОВ «Коллект Центр» на підставі договорів факторингу. 
Згідно із частиною першою та другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Вимогами ч. 1 ст. 76 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики №759683841 в сумі 13625,20 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9552,00 грн.; інфляційні збитки 64 грн.; нараховані 3% річних - 9,20 грн.
Водночас, при укладенні договору позики №75968381 від 31.07.2021, сторони обумовили орієнтовну загальну вартість позики, що складає 4000,00 грн., процентна ставка 1,99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою.
На підставі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Вимогами ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України закріплено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.
Відповідно до умов договору позики №75968381, термін повернення суми позики зазначено 30.08.2021, тобто право ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховувати відсотки за користування сумою позики припинилося зі спливом строку дії договору, а відтак починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування сумою позики. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «Коллект Центр».
Окрім вищевикладеного, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі, строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування кредитними коштами не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №3661915 від 03.07.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 яка в загальній сумі складає 46077,61 грн., з яких з яких: 5103 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 40204,61 грн сума заборгованості за відсотками; 770 грн. заборгованість за комісією.
Водночас, при укладенні кредитного договору №3661915 від 03.07.2021, сторони договору обумовили, що сума кредиту становить 7000,00 грн. (п. 1.2.); кредит надається загальним строком на 30 днів з 03.07.2021 та розмір відсотків за договором становить 5,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6.).
Отже як зазначалося судом вище, нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії договору, а відтак товариство не мало права нараховувати проценти за користування сумою позики. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «Коллект Центр».
Тому, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: за договором № 3661915 від 03.07.2021 року в розмірі 7534,08 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 5103,00 грн., суми процентів за користування кредитом в розмірі 1 661,08 грн. нарахування комісії за оформлення кредиту - 770 грн.; за договором №75968381 від 31.07.2021 року в розмірі 8696,40 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 4000,00 грн., суми процентів за користування кредитом в розмірі 4696,40 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.
Крім цього, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом.
Представник позивача у позовній заяві просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 гривень, в обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги у вищевказаному розмірі представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №163 від 02.06.2025, витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025, згідно якого АО «Лігал Ассіст» надала клієнту ТОВ «Коллект Центр» правову допомогу вартістю 16 000 грн у виді: надання усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.
Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.1,2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вивчивши матеріали справи в цій частині, а також доводи представника відповідача у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (складання та оформлення позову та пояснень, участі в судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання пояснень та участі в судових засіданнях та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Крім цього, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню частково, то у рахунок повернення сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 652,50 грн. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Керуючись ст. ст. 509, 625, 629, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 282-284, 354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ: 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, заборгованість:
- за договором № 3661915 від 03.07.2021 року в розмірі 7534,08 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 5103,00 грн., суми процентів за користування кредитом в розмірі 1 661,08 грн. нарахування комісії за оформлення кредиту - 770 грн.;
-за договором №75968381 від 31.07.2021 року в розмірі 8696,40 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 4000,00 грн., суми процентів за користування кредитом в розмірі 4696,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ: 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, витрати по сплаті судового збору у розмірі 652,50 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Горяєв

З урахуванням розрахунку ДСА України щодо необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб (штатна кількість - 11 суддів, але фактична кількість суддів в Біляївському районному суду Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ на теперішній час - 6 суддів (без урахування суддів, які на лікарняному, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження, тому з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку складання повного тексту рішення суду, яке було складено 10.03.2026 року.