П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 570/2468/25
Провадження № 22-ц/4815/546/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,
за участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 адвоката Щербяк Юлії Василівни на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :
У травні 2025 року представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Щербяк Ю.В. звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області із позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Зорянської сільської ради Рівненського, в якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2014 р. по 11.05.2023 р. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду від 11.05.2023 р. у справі №570/1336/23. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 2020 року вони з відповідачем не проживають як подружжя. Відповідач впродовж цього часу змінювала своє місце проживання, народила дитину від інших стосунків. Через відсутність постійного місця проживання, відсутність роботи відповідач не змогла забезпечити належні умови проживання та виховання сина. Службою у справах дітей було відібрано дитину у відповідачки та передано позивачу на виховання сина ОСОБА_4 . Впродовж майже 1,5 роки син проживає з позивачем та повністю перебуває на його утриманні. Мати жодного разу не приїжджала, не надавала коштів на утримання дитини. Ситуація невизначеності є травматичною для сина ОСОБА_5 .
Наводить положення ст.27 Конвенції, ч.ч. 1-5 ст. 150, п.2 ч.1 ст. 164 СК України та вказує, що зазначені позивачем обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.
Також посилається на положення ст.ст. ч.ч.4,5 ст. 19, 150, 157 СК України, п.п. 7, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 6 Декларації прав дитини та вказує, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач уважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і покладено на службу у справах дітей Зорянської сільської ради контроль за виконанням нею батьківських обов`язків по відношенню до дитини.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Щербяк Юлія Василівна, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Узагальнені доводи зводяться до того, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_3 подала нотаріально завірену заяву, у якій повністю визнала позовні вимоги та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав.
Апелянт вказує, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, фактично покинула дитину, переїхавши в іншу область для влаштування особистого життя, про що вона відкрито заявляла представникам служби у справах дітей (ССД). Вона не провідує сина, не цікавиться його станом здоров`я та навчанням і навіть не вітає з днем народження.
Відповідачка має значну заборгованість зі сплати аліментів (понад 15 000 грн станом на липень 2025 року) і з моменту відкриття виконавчого провадження не здійснила жодного платежу на утримання дитини.
Зазначає, що суд безпідставно відкинув висновок ООП про доцільність позбавлення батьківських прав, який базувався на багаторічному спостереженні за сім`єю та враховував травмований стан дитини.
Через поведінку матері малолітній ОСОБА_5 змушений відвідувати психолога. Позивач наголошує, що дитина психологічно травмована, а згадки про матір викликають у хлопчика сильні негативні емоції.
Раніше орган опіки вже надавав відповідачці шанс виправити ставлення до виховання сина, проте вона це ігнорувала, звільнилася з роботи та перестала виходити на контакт.
В іншому провадженні того ж суду щодо тієї ж відповідачки, але стосовно її доньки (справа №570/3701/25), позов про позбавлення батьківських прав за аналогічних обставин було задоволено.
Стверджує, що суд першої інстанції не врахував численні постанови Верховного Суду у справах № 759/26805/21; № 361/2014/22; № 203/3505/19; № 454/768/23; № 520/8264/19; № 127/16205/24.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони у справі: позивач - батько: ОСОБА_2 , відповідач – мати ОСОБА_3 , про що свідчить засвідчена представником позивача копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , видане 27.11.2015 р. Виконавчим комітетом Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.
Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.08.2018 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що відповідно міститься відмітка у його паспорті громадянина України, та витяг з реєстру територіальної громади №2024/003501469 від 09.04.2024 р.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11.05.2023 р. у справі №570/1336/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 було розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 08.10.2014 р. Виконавчим комітетом Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (актовий запис №11). Дата набрання законної сили вказаного рішення – 13.06.2023 р.
Як убачається з довідки, виданої директором Голишівської гімназії Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області №вих.52/01-20/24 від 09.04.2024 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчається у 2-му класі Голишівської гімназії Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області.
Малолітня дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11.04.2024 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з реєстру Зорянської територіальної громади №2024/003594450 від 11.04.2024 р. Указаний витяг сформовано на підставі заяви законного представника ОСОБА_2 .
Як убачається із листа начальника Служби у справах дітей Рівненського району Рівненської області С. Кисельової від 11.04.2024 р. №68/01-13/24, адресованого ОСОБА_2 на його звернення від 10.04.2024 р. щодо підтвердження факту, що мати ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , служба у справах дітей Зорянської сільської ради повідомила наступне. 11.04.2024 р. комісією було здійснено вихід в сім`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що малолітня дитина проживає разом із батьком та його сім`єю без матері ОСОБА_3 . Місце перебування матері невідоме. Враховуючи вищевказане, комісія підтверджує факт, що матір ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 .
Як убачається з абз.7 Висновку служби у справах дітей «Про визначення місця проживання малолітніх дітей», який затверджений рішенням виконавчого комітету Зорянської сільської ради №71 від 25.04.2024 р., відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.04.2024 р., складеного працівниками служби у справах дітей Зорянської сільської ради, у будинку у якому проживає малолітня дитина – це житло з усіма зручностями, електрифікований, газифікований, із водопостачанням та водовідведенням, що розташована і 1 поверсі одноповерховного будинку складається із 3 житлових кімнат, кухні, санвузла, коридору. Для виховання та розвитку ОСОБА_4 створено такі умови: дитина має окреме спальне місце, шафу для одягу, одяг в достатній кількості. Умови проживання сім`ї – задовільні. За висновком акту оцінки потреб, складеним Фахівцем із соціальної роботи відділу соціального захисту населення Зорянської сільської ради Шевчук В.Ф. та його малолітня дитина ОСОБА_4 займають одну кімнату в будинку. Для кожного є окремі спальні місця. Сама кімната простора, є місце для проведення дозвілля та відпочинку. На час обстеження в будинку було тепло і прибрано. Для дитини є належні умови для проживання. Батько пильно стежить за зовнішнім виглядом та станом здоров`я свого малолітнього сина. Станом на 25.04.2024 р. мати ОСОБА_3 немає житла та немає самостійного доходу відповідно до п.72 постанови КМУ від 24.09.2008 р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. Тому, враховуючи зазначене, з урахуванням інтересів та віку малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, служба у справах дітей Зорянської сільської ради вважає за доцільне визначити місце проживання із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як убачається із розрахунку заборгованості державного виконавця Рівненського РВ ДВС ЗМУ МЮ М. Чопюк №77643669 від 20.06.2025 р. №38863, на підставі виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області №570/384/25 від 13.02.2025 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.01.2025 р. і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по аліментах, нараховувалася державним виконавцем згідно статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та станом на 01.07.2025 р. становить 15814,02 грн.
За характеристикою даною секретарем Зорянської сільської ради Н. Фрейздорф від 20.06.2025 р. на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 за період проживання на території Зорянської сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони. Проживає за вище вказаною адресою. Працює. Розлучений. Самостійно виховує сина. Участі у громадському житті села не приймає. Заяв та скарг на його негідну поведінку до виконавчого комітету Зорянської сільської ради не надходило.
09.07.2025 р. приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Рачкова Т.О. засвідчила справжність підпису ОСОБА_3 , який зроблено у її присутності на тексті такого змісту: «Мені, ОСОБА_3 , відомо, що на розгляді у Рівненському районному суді перебуває справа №570/2468/25 про позбавлення мене батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Позовні вимоги визнаю у повному обсязі, не заперечую проти позбавлення мене батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Прошу слухання справи проводити без моєї участі.»
Як убачається із Акту обстеження умов проживання від 17.09.2025 р. Служби у справах дітей Зорянської сільської ради було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у якому вказано, що для виховання та розвитку дитини створено такі умови: ОСОБА_5 має особисте спальне місце (постільна білизна у достатній кількості), наявні меблі для зберігання одягу, іграшок, шкільного приладдя, для виконання домашніх завдань та гри. Забезпечений засобами особистої гігієни. За цією адресою: проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_6 , 1954 р.н. (мати), ОСОБА_7 , 1952 р.н. (батько). Стосунки, традиції сім`ї: мати не займається вихованням, не піклується про фізичний розвиток, не забезпечує, не бачиться та нецікавиться. 09.07.2025 р. ОСОБА_8 склала заяву в нотаріуса про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Дитиною, її доглядом та забезпеченням займається ОСОБА_9 . Комісією встановлено, що після визначення проживання із батьком у ОСОБА_5 підвилася успішність у навчанні. ОСОБА_5 повідомив, що йому проживати з татом комфортно і звів багато нових друзів.
Згідно з висновком органу опіки та піклування Служби у справах дітей Зорянської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно малолітньої дитини ОСОБА_11 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Зорянської сільської ради №153 від 18.09.2025 р, керуючись ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.ч. 2,3 ст.150, ст.164, 165, 180 СК України та враховуючи інтереси , орган опіки та піклування Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У вказаному висновку зазначено, що рішенням виконавчого комітету Зорянської сільської ради від 25.04.2024 р. №71 місце проживання дитини визначено із батьком ОСОБА_2 . Зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 Питання повторно розглянуто комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету Зорянської сільської ради та встановлено, що і з квітня 2024 року ОСОБА_12 проживає окремо від сина та чоловіка, займається своїм особистим життям. Мати не займається вихованням свого малолітнього сина та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Мати не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною, не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. 09.07.2025 р. ОСОБА_3 склала заяву щодо визнання позовних вимог в повному обсязі та не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Луцького міськрайонного округу Волинської області. 17.09.2025 р. працівниками СДД Зорянської сільської ради був здійснений вихід в сім`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . В хді комісії обстежено побутові умов проживання дитини та встановлено, що житловий будинок складається із трьох житлових кімнат, кухні, коридору, санвузла. Умови проживання задовільні, в помешканні наявні всі комунікації, санітарно-гігієнічні умови в нормі. Дитина забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою - четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що:
«тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справ, має оціночний характер, залежить від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23 та інші).
Стаття 19 СК України передбачає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вже встановлено раніше органом опіки і піклування вирішувалось питання про визначення місця проживання малолітніх дітей, за висновком органу ООП визначено міце проживання дитини з батьком.
Згідно висновку ООП щодо позбавлення батьківських прав визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку.
Оцінюючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав колегія суддів звертає увагу, що питання доцільності позбавлення батьківських прав розглядалось органом опіки і піклування повторно.
Органом опіки та піклування обстежувались умови проживання під час чого встановлено, що мати не займається вихованням, не піклується про фізичний розвиток, не забезпечує, не бачиться та не цікавиться.
Колегія суддів виходить також і з того, що думка дитини є важливою та не визначальною, а рішення слід грунтувати на сукупності досліджених доказів і встановлених обставин враховуючи найкращі інтереси дитини та пропорційність втручання в право на повагу до сімейного життя.

Із розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Рівненського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України М. Чопюк від 20 червня 2025 року, вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів нарахована відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та станом на 01 липня 2025 року становить 15 814,02 грн.
Матеріалами справи також підтверджується, що з квітня 2024 року, тобто протягом року до звернення до суду з позовом, відповідачка не проживає за місцем проживання дитини.
Судом встановлено, що вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2025 року у справі № 570/1441/25 ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком 120 годин. У межах цього кримінального провадження встановлено, що відповідачка злісно ухилялася від сплати аліментів на утримання іншої дитини.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2025 року у справі №570/3701/25 ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав стосовно іншої дитини.
Відповідачка подала заяви, якими позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 .
Оцінюючи подані заяви як письмові докази, колегія суддів враховує, що відсутність заперечень відповідачки проти позбавлення її батьківських прав щодо власної дитини у сукупності з іншими встановленими обставинами справи свідчить про її фактичну самоусуненість від виконання батьківських обов`язків та належного піклування про інтереси дитини. 
При цьому колегія суддів бере до уваги, що відповідачка тривалий час не проживає разом із дитиною, не бере участі у її вихованні та утриманні, має заборгованість зі сплати аліментів, а також притягувалась до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від їх сплати щодо іншої дитини, що свідчить про винний характер такої поведінки.
Крім того, відповідачку вже позбавлено батьківських прав щодо іншої дитини, що у сукупності з наведеними обставинами вказує на системність невиконання нею батьківських обов`язків та відсутність будь-яких ознак зміни її ставлення до виховання дітей.
За таких обставин колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про можливість виправлення поведінки відповідачки шляхом попередження, оскільки встановлені у справі обставини свідчать не про тимчасові труднощі, а про стійке ухилення від виконання батьківських обов`язків.
З урахуванням викладеного, а також висновку органу опіки та піклування, який визнав доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав, колегія суддів доходить висновку, що подальше збереження за відповідачкою батьківських прав не відповідає найкращим інтересам дитини, а тому наявні підстави для їх позбавлення відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України.
За таких обставин, місцевий суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення відповідно до заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 адвоката Щербяк Юлії Василівни задовольнити.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2025 року скасувати.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 10 квітня 2026 року. 

Судді:          Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.