РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року	Справа № 495/3464/25	
 	Номер провадження 2-а/495/23/2026	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Братків І. І., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Білгороді-Дністровському адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Каланжова Владислава Івановича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
В С Т А Н О В И В:
16.05.2025 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Каланжов Владислав Іванович звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Одеській області, у якому просить скасувати постанову серії ЕНА №4310806 капрала поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в м. Ізмаїл Ташогло Івана Миколайовича від 20.03.2025 р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340 грн. на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Короткий виклад вимог позивача та заперечень відповідача
Позиція позивача
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 березня 2025 року капрал поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в м. Ізмаїл Ташогло Іваном Миколайовичем відносно ОСОБА_1 склав постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4310806.
За фабулою даної постанови: ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Touran (?) ДН НОМЕР_1 20.03.2025 року, о 10 год. 10 хвил. м. Ізмаїл, проспект Незалежності (Суворова), 275 рухався зі швидкістю 88 км/год. в населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год., чим перевищив швидкість на 38 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam 001062, чим порушив п. 12.4 ПДР - Порушення швид. руху в населених пунктах.
За даними оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 нібито, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
До постанови, відповідно до її тексту, додається відео з архіву пвр 474926, відео з архіву Трукам 001062.
Проте, ОСОБА_1 жодним чином правил дорожного руху не порушував.
Рухаючись за проспектом Незалежності, ОСОБА_1 контролював швидкість, використовуючи дані спідометру автомобілю Volkswagen Touraт (але ніяк не TOURAN - як вказано у тексті постанови).
Більш того, копію відео фіксації правопорушення поліцейським не надано, отже справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення розглядалась без надання відеодоказу.
Отже, в тексті невірно зазначенні моделі автомобілю та ненадання відеодоказу на місці розгляду справи, порушення прав щодо надання пояснень (в постанові жодного слова пояснень не зазначено), не забезпечено право на адвоката та не роз?яснено право на використання статті 63 Конституції України щодо можливості не свідчити нічого проти себе.
Так, грубими та суттєвими порушеннями працівниками поліції є:
- TruCAM повинен бути закріплений;
- TruCAM повинен пройти повірку;
- На пристрої ТиСАМ повинна бути пломба;
- На дорогах з ТиСАМ мають бути попереджувальні знаки.
Вимірювач, яким здійснювався замір швидкості транспортного засобу - лазерний LTI 20/20 TruCam II. Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam II призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів (Т3) в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожного руху.
У постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam.
Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР), оскільки вимоги ч. 2 ст. 40 Закону №580-VIII, передбачають, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці.
Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
Разом з тим, звертає увагу, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.
Вказане доводиться приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.
Доказів того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, а також того, що фіксація правопорушення здійснювалась в зоні дії дорожнього знаку 5.70 – не надано.
Тобто, з матеріалів справи неможливо встановити об?єктивну сторону згаданого вище правопорушення, оскільки відсутні належні докази вчинення такого правопорушення.
Єдиний доказ, який наявний у відповідача - це лише постанова.
Ані постанова, ані матеріали справи не містять достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного правопорушення належно встановленим технічним приладом.
Натомість притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення у даній справі є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
Жодного іншого доказу про наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в розумінні статті 251 Кодексу відповідач суду не надав. Про існування таких доказів в оскарженій постанові не значиться.
Також, на виконання покладеного на суб?єкта владних повноважень обов?язку доказування у даній категорії спорів, відповідач не надав суду показань свідків, жодних письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів.
Відтак, на йогоє переконання, з огляду на відсутність належних доказів допущення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.
Позиція відповідача.
Відповідач, не погодившись із вимогами позивача, надав до суду відзив, у якому звертає увагу на наступне.
3 матеріалів справи вбачається, що в ході виконання службових обов?язків у складі екіпажу патрульної поліції 20.03.2025 близько 10 год. 10 хв. інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Ташогло І.М., за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, проспект Незалежності (Суворова), 275, було виявлено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TOURAN», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом зі швидкістю 88 км/год. у населеному пункті, де дозволяється рухатись з швидкістю не більше 50 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 38 км/год порушивши вимоги п. 12.4 ПДР України та здійснив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Вищезазначене адміністративне правопорушення було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCAM TC001062 та підтверджується відеозаписом та роздруківками із вищезазначеного лазерного вимірювача швидкості руху.
На роздруківці з файлу лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCAM TC001062 чітко зазначено: дату, час та місце здійснення фіксації, дозволена швидкість з якою може рухатися транспортний засіб 50 км/год; швидкість з якою рухався транспортний засіб під керуванням позивача 88 км/год (1); серійний номер лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів ТC001062; номерний знак транспортного засобу вимірювання швидкості якого було здійснено НОМЕР_1 , а також інша інформація.
Відтак, відповідно до покладених на поліцію завдань, поліцейський відреагував на виявлене ним порушення правил дорожнього руху та, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», зупинив транспортний засіб «VOLKSWAGEN TOURAN», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 .
Поліцейський роз?яснив позивачу суть та обставини правопорушення, після чого, відповідно до вимог ст. 279 КУпАП, розпочав розгляд справи.
Треба врахувати, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав інспекторам письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення.
Жодної письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП - не надходило. Не містить записів про не згоду і сама оскаржувана постанова.
Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Окрім того, позивачу було роз?яснено право та строки на оскарження постанови, строк на сплату штрафу згідно постанови та роз?яснено наслідки невиконання вказаної постанови, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.
За результатами розгляду адміністративної справи, поліцейським, в порядку ст.ст. 268, 283-284 КУпАП прийнято рішення (постанову) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4310806 від 20.03.2025, якою прийняв рішення про накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 0 (нуль) копійок.
Негайно, після закінчення розгляду справи поліцейський, відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову але від її отримання позивач відмовився.
На підставі викладеного відповідач вважає, що процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським відносно позивача дотримана у повному обсязі.
В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4310806 від 20.03.2025 у блоці №«5» зазначено, що «швидкість руху вимірювалась приладом TruCam001062», та блоці № «7. До постанови додається» зазначено номер портативного відеореєстратора поліцейського та приладу TruCam: «Відео з архіву пвр 474926, відео з архіву Трукам 001062».
Постанова серії ЕНА №4310806 від 20.03.2025 відповідає вимогам статті 283 КУпАП та нормам чинного законодавства.
Відтак, оскаржувана постанова містить посилання на докази, які підтверджують факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Подані стороною відповідача відеозаписи та інші матеріали відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом, є достовірними та достатніми доказами для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Щодо правомірності використання приладу TruCAM з руки (рук).
Однією із підстав даного позову, є начебто неправомірність використання поліцейськими приладу TruCam в ручному режимі.
Відтак, сторона відповідача вважає за необхідне долучити до матеріалів справи копію листа державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства Економіки України, від 01.07.2025 №22-38130.
В даному листі зазначено наступне:
Прилади TruCAM конструктивно створені для утримування в руках під час вимірювань швидкості руху транспортних засобів. Їхнє основне призначення - це експлуатація в ручному режимі за утримування, приладу в руках за безпосередньої участі оператора.
Метрологічні та технічні характеристики приладів TruCAM відповідають вимогам національного стандарту «ДСТУ 8809:2018 Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».
Прилади TruCAM можуть працювати як в ручному режимі, так і в автоматичному.
Алгоритм підрахунку одного результату вимірювань передбачає близько 70 окремих незалежних вимірювань швидкості. Тільки у разі, якщо ці проміжні результати збігаються, прилад ТиСАМ формує остаточний результат вимірювань. В іншому випадку прилад TruCAM бракує таке вимірювання (наприклад у разі тремтіння приладу, за неналежного прицілювання на цільовий транспортний засіб і т.д.).
Алгоритми роботи під час вимірювань як в автоматичному режимі (закріплення чи то на тринозі чи іншим способом) так і в ручному режимі (утримування в руках) однакові. В обох режимах неналежні результати вимірювань бракуються.
У разі, наявності чинного свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки дозволяється використовувати прилади TruCAM за призначенням як в ручному режимі так і в автоматичному режимі. Значення максимально допустимих похибок під час вимірювань зазначені у свідоцтві про повірку.
Отже:
1. Позивач не надав жодного доказу неправомірного використання TruCAM з руки;
2. На офіційному сайті виробника TruCAM https://www.lasertech.com наявні фото та відео, на яких продемонстровано спосіб використання приладу TruCAM з рук;
3. На офіційному сайті виробника є перелік комплектуючих частин до приладу ТиСАМ, серед яких є приклад.
Згідно Посібника користувача - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний пристрій ТиСАМ призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожного руху.
Вимірювач використовується під час контролю швидкості транспортних засобів підрозділами Національної Поліції та уповноваженими організаціями.
У ручному режимі оператор сам обирає транспортний засіб, швидкість руху якого буде виміряна.
Вказаний посібник користувача входить до комплектування вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM.
Також, окрім іншого, до комплектування вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM входить також приклад.
Таким чином, аналізуючи Посібник користувача, прилад для вимірювання швидкості руху транспортних засобів TruCam створено для використання як з триноги, так і з рук, а відтак, не можна стверджувати, що використання такого приладу з рук є порушенням.
Окремо, звертаємо увагу, що судова практика свідчить про правомірність використання приладу про що свідчить безліч судових рішень по аналогічним справам. Так, відповідно до постанови П?ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року по справі N? 522/15406/21, окрім іншого, вбачається, що, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - «TruCAM», спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утримуванням в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.
Слід зазначити, що, відповідно до інструкції з використання приладу TruCam, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.
Також, можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання.
Отже, можливість використання приладу TruCam у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).
Окрім того, згідно постанови П?ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року по справі №946/8375/24 та від 20 лютого 2025 року по справі №766/3992/24 окрім іншого, зазначено, що лазерний вимірювач TruCam віднесено до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто вказаний прилад конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.
У Постанові Третього апеляційного адміністративного суду по справі №401/4019/23 від 16.07.24 колегія суддів зазначила, що використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM можливе як в автоматичному, так і в ручному режимі.
Щодо дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху в місці фіксації перевищення швидкості руху гр. ОСОБА_2 .
Позивач у позовній заяві зазначає, мовою оригіналу: «...контроль швидкості повинен відбуватися лише в місця, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР)...».
Відповідач зазначає що, відповідно до Додатку 1 до Правил дорожнього руху (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2021 року №1091), та Розділу 33 Правил дорожнього руху, дорожній знак 5.70 «Зміна схеми руху» позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака.
Тобто вказаний дорожній знак 5.70 «Зміна схеми руху» взагалі не має відношення до здійснення автоматичного контролю за швидкістю руху транспортних засобів.
Окрім того, в обгрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт перевищення встановленого правилами дорожнього руху обмеження швидкості руху, та, відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В свою чергу, подані стороною відповідача відеозапис з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCAM TC001062, роздруківки з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів, інші матеріали в їх сукупності відповідають вимогам ст. 251 КУПАП, ст. ст. 72, 73, 74, 75, 76 КАС України відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом є належними, достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Таким чином, з огляду на вищезазначене, в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Поліцейський ВОНС м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Ташогло I.M. мав всі законні підстави для притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА N? 4310806 від 20.03.2025 є обгрунтованою, такою, що винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, грунтується на повному та всебічному розгляді справи, належних, допустимих та достатніх доказах вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Доводи позивача щодо необхідності визнання її незаконною та скасування безпідставні, необгрунтовані, не підкріплені нормами чинного законодавства України.
У зв`язку із вищевикладеним просить залишити рішення суб?єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву громадянина ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4310806 від 20.03.2025 - без задоволення.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
19 травня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
30.06.2025 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.
04 липня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, надано строк на подання відзиву.
06.02.2026 на адресу суду від відповідача надійшла заява про заміну неналежного відповідача.
17 лютого 2026 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області замінено неналежного відповідача Головне управління національної поліції в Одеській області на належного - Департамент патрульної поліції.
18.03.2026 на адресу суду від представника позивача надійшла заява згідно якої останній просив справу розглянути без його участі та позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
У зв`язку з неприбуттям сторін у судове засідання на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Фактичні обставини, встановлені судом
Щодо поважності пропуску строку позовної давності, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого зазначеним Кодексом або іншими законами. Частиною третьою цієї статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до суду.
У відповідності до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Згідно ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно рішення Європейського Суду у справі Bellet v. France, суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.
За таких обставин, враховуючи те, що про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався 05.05.2025, звернувшись до відповідного відділу державної виконавчої служби та звернувся до суду з цим позовом 15.05.2025, тобто з дотриманням десятиденного строку з моменту, коли дізнався про винесення оскаржуваної постанови та отримав її копію, тож суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з відповідним позовом пропущений з поважних причин, а отже підлягає поновленню, у зв`язку з неможливістю порушення права особи на доступ до суду.
Щодо безпосередньо заявлених позовних вимог про скасування постанови.
Як встановлено з матеріалів справи, 20.03.2025 капралом поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в м. Ізмаїл Ташогло Іваном Миколайовичем відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4310806, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
Так, відповідно до цієї постанови ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Touran ДН НОМЕР_1 20.03.2025 року, о 10 год. 10 хв. м. Ізмаїл, проспект Незалежності (Суворова), 275 рухався зі швидкістю 88 км/год. в населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год., чим перевищив швидкість на 38 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam 001062, чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швид. руху в населених пунктах.
За вчинення вищенаведеного правопорушення, у відповідності до ст. 36 КУпАП, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Також зазначено, що у разі несплати ним штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання постанови органами державної служби буде стягнуто з правопорушника подвійний розмір штрафу - 680 грн.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення наявності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість винесення ним постанови про адміністративне правопорушення.
Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В свою чергу, згідно з п. 1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.
Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП.
Згідно із ч. 1, 2 ст.222Кодексу Українипро адміністративніправопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.
Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАПу випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 283 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України«Про дорожнійрух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою КабінетуМіністрів Українивід 10жовтня 2001року №1306 (із змінами та доповненнями) (далі - ПДР України).
Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3.ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Підпунктом «б» пункту 12.9 ПДР України передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Розділом 33 Правил встановлено, що дія знака 3.29, що встановлений перед населеним пунктом, позначеним знаком 5.45, поширюється до цього знака.
Знак 5.49 «Початок населеного пункту» встановлює найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.
Знак 5.50 «Кінець населеного пункту» встановлює місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.
5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху». Позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.
Згідно з п. 12.4 Правил, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Щодо посилання позивача на недоведеність відповідачем встановлення на відповідному відрізку дороги дорожнього знаку 5.70 «Фото-, відеофіксування порушення Правил дорожнього руху», суд зазначає таке.
Відповідно до Правил дорожнього руху (в редакції до 01.11.2021) знак 5.70 "Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" інформував про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
Правила дорожнього руху в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.09.2021 за №1091, що набрала чинності з 01.11.2021, встановлюють, що інформаційно-вказівний знак 5.70 «Зміна схеми руху» позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки; застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака.
Разом з тим, відповідно до Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.
У зв`язку з тим, що у спірному випадку проводилась не автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху, суд уважає, що в такому випадку розміщення інформаційно-вказівного знаку 5.76 не є обов`язковим.
Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів у населеному пункті на 38 кілометрів на годину.
При цьому, у складеній постанові серії ЕНА №4310806 від 20.03.2025 вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля.
Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Щодо доданих до матеріалів справи роздруківок з відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TruCAM TС001062 суд враховує наступне.
Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України № 580-VIIIвід 02 липня 2015року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно із ст.31цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.
Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:
1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.
Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості TruCAM TС001062, підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31001, виданим ДП «Укрметртестстандарт» від 03.06.2024 і яке чинне до 03.06.2025.
Також правильність використання приладу вимірювання швидкості TruCAM TС001062, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 18.09.2024, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 із довжиною ключа 128 біт.
Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31001 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCAM TС001062 до застосування.
Належність доказів слідує з приписів ст. 251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінюючи вказані докази, суд вважає їх належними, оскільки такі відображені в спірній постанові.
У матеріалах справи наявна роздруківка з відеофайлу приладу TruCAM TС001062, на якій зафіксовано, що автомобіль позивача рухався 20.03.2025 о 10 год. 05 хв. зі швидкістю 88 км/год. На роздруківці видно автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить позивачеві. Вказані обставини також підтверджено відповідним відеозаписом з приладу TruCAM.
Лазерний вимірювач швидкості TruCAM TС001062 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.
Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.
При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.
Отже, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM» TС001062, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Водночас, в розглядуваному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст.40 Закону України«Про Національнуполіцію» не розповсюджуються на спірні відносини.
При цьому, приписи ч.2 ст.40 вказаного Закону щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки.
Водночас, будь-яких порушень при використанні приладу TruCam інспектором патрульної поліції, на які посилається позивач, допущено не було.
Положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.
Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд доходить висновку, що у даному випадку суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем вчинено дії у відповідності до критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.
Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.
Керуючись ст.ст.2, 9, 72-77, 242, 244-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Поновити адвокату Каланжову Владиславу Івановичу строк на оскарження постанови серії ЕНА №4310806 від 20.03.2025 про накладення на адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .
У задоволенні адміністративного позову представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Каланжова Владислава Івановича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Представник позивача: Каланжов Владислав Іванович, АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, ЄДРПОУ 40108646, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя    Ірина БРАТКІВ