Справа № 367/1042/26 
Провадження по справі № 1-кп/367/743/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , 
з участю:
прокурора     ОСОБА_3 , 
обвинуваченого     ОСОБА_4 , 
захисника        ОСОБА_5 , 
потерпілого      ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 19.11.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025111040001075 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської обл., українця, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за наступних обставин.
Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно положень п. 1, 2, 3, 4, 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області № 279 о/с від 12.09.2025 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 призначено поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадою відділу превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області № 279 о/с від 12.09.2025 лейтенанта поліції ОСОБА_6 призначено поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадою відділу превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Відповідно до розрахунку особового складу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області задіяного для оповіщення населення щодо проведення мобілізованих заходів та виявлення осіб, які самовільно залишили військову частину спільного з працівниками РТЦК та СП, 18.11.2025 на території обслуговування Бучанського району Київської області в меж:ах Бучанської МТГ, Гостомельської МТГ та Ірпінської МТГ задіяно в наряд у складі: ОСОБА_6 , поліцейського офіцера громади СВГ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_8 , поліцейського офіцера громади ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області та працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з функціональними обов`язками поліцейських, поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадою відділу превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - виконують роботу, пов`язану із здійсненням виконань завдань, спрямованих на дотримання прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; вжиття заходів для взяття на превентивний (профілактичний) облік осіб, щодо яких здійснюється превентивна (профілактична) діяльність та внесення відповідної інформації до ЄІС МВС, співпрацювання з групами реагування патрульної поліції, щодо застосування превентивних (профілактичних) заходів стосовно осіб, які схильні до вчинення правопорушень та/або перебувають на превентивних (профілактичних) обліках поліції.
Встановлено, що 18.11.2025, приблизно о 17 год 00 хв (точний час не встановлено) старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, маючи вогнепальну зброю, разом з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , патрулювали по м. Буча та смт. Гостомель Бучанського району Київської області та перебуваючи по АДРЕСА_2 , з метою виявлення осіб, які порушують вимоги законодавства про військовий облік та мобілізацію, та при перевірці військово-облікових документів у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 встановили, що останній є порушником правил військового обліку, в результаті чого, відносно останнього складено адміністративний протокол ВВ № 018906 від 18.11.2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП, а також застосовано щодо нього адміністративне затримання.
На момент проведення вищевказаних заходів ОСОБА_12 став вести себе агресивно по відношенню до працівників поліції, РТЦК та СП, котрі доставляли останнього до транспортного засобу-мікроавтобуса.
В цей час, до працівників правоохоронного органу наблизився ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що офіцери громади сектору взаємодії з громадою відділу превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які були одягнуті у формений одяг працівника поліції, на якому були знаки розрізнення, зокрема шеврони та написи «поліція» - є працівниками правоохоронного органу та виконують свої службові обов`язки, відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію», тобто посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, умисно не виконуючи та ігноруючи законні вимоги працівника поліції, дістав з поліетиленового пакету, який тримав в руці, газовий балончик, розприскав рідину в обличчя ОСОБА_8 , після чого здійснив ще одне розпилювання в обличчя ОСОБА_6 .
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , заподіяв поліцейським офіцерам громади сектору взаємодії з громадою відділу превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 та ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку склер обох очей та шкіри обличчя, які утворились від дії подразнюючої речовини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнав в повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, просив суд суворо не карати.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просив визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді трьох років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки. 
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора, щодо призначення обвинуваченому покарання.
Потерпідий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи міститься заяв, в якій просить суд розглядати справу без його участі, претензій до обвинуваченого немає, цивільний позов заявляти не буде, на суворій мірі покарання не наполягає, просить призначити покарання в межах санкції зазначеної статті.
Захисник в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді двох років обмеження волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки, він своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 345 КК України.
Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, з місця проживання характеризується посередньо, участі в громадському житті міста не приймає, має неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебуває в шлюбі з ОСОБА_13 з 05 серпня 2011 року про що свідчать: свідоцтво про шлюб сері НОМЕР_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , характеристика, надана ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, довідки Консультативно-діагностичної поліклініки для дорослих КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області від 04.12.2025 року, вимога щодо судимості та його свідчення.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, позицію потерпілих до обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого злочину, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 345 КК України, передбачено покарання обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини. 
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської обл., українця, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, передбаченому ст. 131, 176 КПК України, не застосовувати.
Цивільний позов не заявлено.
Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування та речові докази відсутні.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:	  	ОСОБА_1