ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

12 лютого 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/1616/24
Головуючий у першій інстанції – Фетісова Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/384/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.,

Сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,
відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .
Оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року, суддя Фетісова Н.В., місце постановлення рішення – місто Прилуки.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 329184 від 23.07.2020 у розмірі 78 802,07 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 17 000,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.07.2020 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №329184, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 37 500,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 23.01.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту. 
26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №26-11/2021/13, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №329184 від 23.07.2020, що укладався між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 . 
Надалі 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за Договором про надання споживчого кредиту №329184 від 23.07.2020, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем. Таким чином ТОВ «Коллект центр» наділене правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних та сплаті процентів за користування кредитом, станом на 08 лютого 2024 року, становить 76 802,07 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 32 154,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 43 674,65 грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту – 973,42 грн.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором №329184 про надання споживчого кредиту від 23.07.2020 у сумі 76 802,07 грн та 3 028,00 грн. сплаченого судового збору, 5 000,00 грн в рахунок відшкодування витрат за надання правничої допомоги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що позивач пропустив строк позовної давності звернувшись до суду з позовом лише 23.02.2024, оскільки кредитний договір було укладено 23.07.2020, останній підтверджений платіж сплачено 24.06.2021, тому вважає, що строк на подання позову до суду закінчився 23.01.2023. Зазначає, що суд першої інстанції не розглянув питання пропуску строку позовної давності, що є процесуальним порушенням.
Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що нараховані позивачем відсотки є незаконними і несправедливими та явно завищеними, що є порушенням ЗУ «Про споживче кредитування».
Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що позивач не довів перехід права вимоги за договором факторингу, а також не повідомив його, яка боржника, про відступлення права вимоги за кредитним договором. Крім того вважає, що розрахунок заборгованості є неправильним.
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, у зв`язку з чим, його представник був позбавлений можливості подати письмові докази по справі. Крім того, зазначає, що судові витрати заявлені позивачем, завищені.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект центр» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 23 липня 2020 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №329184, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 37 500,00 грн, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 23.01.2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту.
Пунктом 1,5 Договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) – 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту – 85% річних.
Відповідно до п.3.1 Договору кредиту нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п.14 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконує свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором.
Пунктом 3.2 Договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. 
Відповідно до пункту 8.11. та 8.12. Кредитного договору підписанням цього Договору Споживач підтверджує, що свій примірник укладеного Договору він отримав. Всі додатки до цього Договору підписані Сторонами є невід`ємною частиною Договору. Як убачається, вищевказаний кредитний договір містить підписи кредитодавця та позичальника (п. 9 договору) (а.с. 5-6).
ОСОБА_1 власноруч підписав заяву-анкету, паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору про надання споживчого кредиту, які містять детальну інформацію про умови кредитування (а.с. 7, 8, 9).
Згідно платіжного доручення № 2894 від 24 липня 2020 року ТОВ «Слон кредит» перерахувало ОСОБА_1 кошти згідно договору № 329184 у сумі 30 000,00 грн (а.с. 9 зворот).
26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №26-11/2021/13, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №329184 від 23.07.2020, що укладався між ТОВ «Слон кредит» та позичальником, яким є ОСОБА_1 (а.с. 13-15).
Відповідно до реєстру боржників, що є додатком до Договору факторингу, ТОВ «Вердикт капітал» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 45 128,19 грн., з яких: 32 154,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 12 974,19 грн. заборгованість по процентам (а.с. 15 зворот-17, 18).
У свою чергу ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №329184 від 23.07.2020, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 (а.с. 19-21).
Відповідно до реєстру боржників, що є додатком до Договору факторингу, ТОВ «Коллект центр» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 75 828,65 грн., з яких: 32 154,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 43 674,65 грн сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 22-23, 24).
Згідно розрахунку заборгованості станом на 10.01.2023, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Вердикт капітал» на загальну суму 75 828,65 грн, з яких: 32 154,00 грн – заборгованість за тілом кредиту та 43 674,65 грн – сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 11).
Між сторонами виник спір з приводу неповернення грошових коштів, отриманих в кредит.

За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 520 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, відсотки за користування кредитними коштами, нараховані в межах строку надання кредиту.
Крім того, суд частково стягнув витрати на правничу допомогу з відповідача на користь товариства в розмірі 5 000,00 грн.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
З зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за договором факторингу, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).
Доказів оплати за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, укладеним 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», стороною позивача не надано. 
За апеляційне оскарження рішення суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 4 542,00 грн (а.с. 105).
Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року – скасувати.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 4 542,00 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: