Справа № 541/4487/25
Номер провадження3/541/20/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року м. Миргород
Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., за участю секретаря судового засідання – Ніколаєнко М.В., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Кубрак Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП – НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506579 від 08.11.2025 року, 07 листопада 2025 року о 22 год 48 хв. у м. Миргород по вул. Слави, 36, водій ОСОБА_1 керував т.з. VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 16.04.2026 ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Поважних причин неявки суду не повідомляв. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без особистої участі порушника.
Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Кубрак Ю.В., звернулась до суду з клопотаннями про визнання процедури огляду недійсною, в обґрунтування якого зазначила, що, з огляду на статус військовослужбовця, огляд ОСОБА_1 мав проводитись згідно з приписами статті 266-1 КУпАП та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, крім того працівник поліції запропонував ОСОБА_1 одразу два варіанти проходження огляду або відмову від нього, також водій не був належним чином відсторонений від керування транспортним засобом; клопотанням про визнання висновку медичного огляду щодо відмови недійсним та недопустимим доказом, оскільки висновок, який не містить результатів огляду, а лише констатує «відмову», складений з порушенням встановленого порядку, а тому відповідно до вимог Інструкції № 1452/735 є недійсним, ОСОБА_1 не підписував зазначений медичний висновок та і протокол та не підтверджував ознайомлення з його результатами, клінічний огляд ОСОБА_1 не проводився, жодні медичні дослідження (координаційні проби, оцінка мовлення, поведінки, зовнішнього стану) не здійснювались, ОСОБА_1 не було запропоновано надати біологічні зразки (кров та/або сечу) для визначення стану алкогольного сп`яніння, хоча відповідно до вимог Інструкції № 1452/735 та змін до неї, дослідження біологічного середовища є складовою медичного огляду; та клопотання про закриття провадження у зв`язку з допущеними під час огляду порушеннями та відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того до суду захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності – адвокатом Кубрак Ю.В. було подано також клопотання про індивідуалізацію покарання, в якому остання просила у разі визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому йому діянні, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік, однак суд не приймає його до уваги з огляду на те, що норми КУпАП передбачають лише обставини, що виключають адміністративну відповідальність, а принципи та норми Кримінального кодексу України не підлягають застосуванню по аналогії закону в межах справи про адміністративне правопорушення, оскільки частиною четвертою статті 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з ч. 3 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. 
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України встановлено, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Нормами статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Даною нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях
Керування військовослужбовцем транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння до таких підстав не належить.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (із змінами).
Даний порядок визначає процедуру огляду осіб, які керують транспортним засобом, водночас положення статті 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, а перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях. 
При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду водія, який є військовослужбовцем, таку процедуру проводять працівники поліції. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись. Отже, доводи захисника з цього приводу є безпідставними.
На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).
Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Таким чином, встановивши, що є підстави вважати, що особа, яка керує таким засобом, перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або з ознаками такого стану, передбаченими п. 3, п. 4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський зобов`язаний висунути такій особі вимогу про проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і така особа підлягає огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд вважає безпідставними твердження захисника щодо нероз`яснення прав ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ненадання можливості користуватися послугами адвоката, порушення процедури оформлення матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506579 від 08.11.2025 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506579 від 08.11.2025 року ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо змісту протоколу чи клопотань не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені, хоч останній і відмовився від підпису.
При цьому суддя зауважує, що ОСОБА_1 скористався (міг скористатися) професійною правничою допомогою до та після скерування такого протоколу до суду та не був обмежений у праві викласти свої твердження по суті зазначених у такому протоколі подій, і такими правами ця особа скористалася в повному обсязі. З даних відеозапису судом встановлено, що поліцейські жодним чином не перешкоджали ОСОБА_1 у залученні ним захисника, останній мав у своєму розпорядженні мобільний телефон. ОСОБА_1 не заявляв жодних заяв, клопотань, не проявляв активної позиції у залученні собі захисника, як на договірній основі, так і за призначенням.
Окрім того, відеофайлом №20251107224929MEDIA_IDKravchuk_20251108154244 зафіксовано особисте підтвердження ОСОБА_1 факту вживання алкогольних напоїв в день складання протоколу.
Згідно із п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Таким чином, під час оформлення відмови водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів залучаються свідки. Метою застосування таких засобів є фіксація події і підтвердження обставин вчинення правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.
Під час оформлення відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими застосовані технічні засоби відеозапису, матеріали таких додано до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно змісту ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Тому працівники поліції діяли відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції, запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, та в закладі охорони здоров`я, однак останній від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
Разом з тим, судом з долучених до справи записів з бодікамер поліцейських встановлено, що гр. ОСОБА_1 до складення протоколу поводив себе зухвало, вчиняв дії щодо затягування процесу його складання, не йшов на контакт з поліцейськими, чинив всілякі перешкоди у встановленні об`єктивної істини у справі, тобто судом встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями створив всі перешкоди для затягування часу на складення протоколу, що можна вважати відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом зафіксовано записами з відеореєстратора поліцейського автомобіля.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506579 від 08.11.2025;
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу від 07.11.2025;
- висновком №98 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 07.11.2025;
- рапортом інспектора СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коробки Л.М. від 13.11.2025;
- відеозаписами, які долучено до матеріалів справи та на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 та його зупинку, оголошення останньому працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, затягування процесу розгляду справи ОСОБА_1 , що можна трактувати як відмову від проходження освідування та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього.
Досліджений судом відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
З переглянутих судом відеозаписів прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 07.11.2025-08.11.2025 під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, що беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину правопорушника.
Крім того, додаток 4 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 16 розділу ІІІ)  становить висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак окремої форми для фіксування відмови водія від медичного огляду Інструкцією не передбачено, тому суд не приймає до уваги доводи представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, щодо недійсності та недопустимості висновку медичного огляду.
Надаючи оцінку долученим до справи доказам, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд, -
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню, передбаченому санкцією, а саме, штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) на користь держави, (номер рахунку ІВАN UA048999980313050149000016001; населений пункт: ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ПОЛТАВА; отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300; код ЄДРПОУ 37959255; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації і доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 грн 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду О. А. Городівський