Справа № 526/423/26
Провадження № 3/526/188/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 рокусуддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код невстановлений, 

за ч.3 ст. 126 КУпАП,
в с т а н о в и в:

10 лютого 2026 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_1 в м. Гадяч по вул. Гетьманська, 10 керував транспортним засобом – автомобілем KIA Corento, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, ВП 69605582 Авдіївсько-Мирноградський відділ ДВС у Покровському районі Донецької області, чим порушив п. 2.1а ПДР.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в протоколі про ознайомлення з датою, часом та місцем розгляду справи. Клопотання про перенесення розгляду справи від нього не надходило.
Частина 2 ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.3 КУпАП.
Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи положення ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП 69605582 від 18.12.2025, довідкою про непритягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом року.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Так, з доданих до протоколу даних вбачається, що відносно ОСОБА_1 . ВДВС 18.12.2025 року встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки після відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка перевищила суму відповідних платежів за чотири місяці.
Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП – керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Виходячи з матеріалів справи, тяжкості вчиненого правопорушення, відношення до скоєного, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.
Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 401, 126 ч.3 , 221, 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП України та піддати стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.
Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці. 
Судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд, строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Л. В. Максименко