Справа № 757/23925/17-к
Провадження № 1-кп/991/173/19

УХВАЛА
про відмову у відводі прокурора

13 березня 2026 року	місто Київ	

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
розглянув у судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 42016000000003697 про його обвинувачення за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України. 

(1) Зміст поданої заяви
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні.
13.03.2026 обвинувачений ОСОБА_9 звернувся з усною заявою про відвід прокурора ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні.
Вказав, що прокурор безпідставно заявив клопотання про привід, яке було розглянуто за відсутності його захисника, а підстав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) для здійснення такого приводу не було. Ухвала суду про привід є безпідставною, адже він перебував на лікуванні. Це свідчить про упередженість прокурора до нього та даної справи. Він перевищив свої службові повноваження.
А тому, обвинувачений просив відвести прокурора ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження (справа № 757/23925/17-к).
(2) Позиції учасників кримінального провадження
Сторона захисту підтримала заявлений відвід, вважаючи його обґрунтованим. 
Захисник ОСОБА_7 вказав, що підставою для відводу є те, що прокурор особисто зацікавлений в результатах кримінального провадження та існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. 11.03.2026 ОСОБА_9 не з`явився в судове засідання. Прокурор, не з`ясувавши об`єктивних обставин причин його неявки, безпідставно звернувся з клопотанням про привід обвинуваченого. Просив задовольнити відвід, відвести його та призначити нового прокурора у цій справі.
Захисник ОСОБА_8 підтримав заявлений відвід в повному обсязі.
Зі свого боку прокурор ОСОБА_5 заперечив з приводу заявленого йому відводу. Вказав, що заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Його дії повністю направлені на виконання рішення Європейського суду з прав людини, який встановив порушення тривалості строків цього кримінального провадження. 11.03.2026 ОСОБА_9 вчергове не з`явився у судове засідання, не надав доказів поважності причин такої нявки. Поведінка обвинуваченого свідчить про систематичне ухилення від явки до суду. Він немає жодної особистої зацікавленості в результатах цього кримінального провадження та відсутні сумніви в його неупередженості. Просив відмовити у заявленому відводі.
(3) Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні заяви
Заслухавши заявника, його захисників та прокурора, суд дійшов висновку про те, що у заяві обвинуваченого про відвід прокурора ОСОБА_5 від участі у цьому провадження слід відмовити.
Відповідно до частин першої та другої статті 80 КПК, за наявності підстав, передбачених ст. 77 цього Кодексу, прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК).
Діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності (п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру»).
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути вмотивованим.
Процесуальне законодавство не містить визначення поняття «упередженість». Однак прикметник «упереджений» має значення такого, який має обманну, необ`єктивну, заздалегідь сформовану думку, упереджений проти кого-,чого-небудь. Тобто це поняття є цілком оціночним та не може містити вичерпних ознак.
Твердження, викладені у заяві, що свідчать про упередженість прокурора, є необґрунтованими.
З заяви про відвід убачається, що доводи обвинуваченого зводяться виключно до того, що прокурор звернувся з клопотанням про привід обвинуваченого.
Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до ч. 2 ст. 140 КПК рішення про здійснення приводу приймається судом під час судового провадження, зокрема, за клопотанням сторони кримінального провадження.
Отож, звернення прокурора до суду з клопотанням про здійснення приводу належить до його дискреційних повноважень.
Дії прокурора, спрямовані на реалізацію його процесуальних повноважень, у тому числі подання клопотань до суду, не можуть розцінюватися як прояв упередженості чи порушення принципу змагальності.
Упередженість прокурора можлива лише за наявності об`єктивних доказів, наприклад, особисті стосунки, інтереси, конфлікт тощо. 
Заявник не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що прокурор має упередженість до будь-кого з учасників судового провадження.
Зважаючи на викладене, суд не встановив реальних та об`єктивних підстав для відводу прокурора ОСОБА_5 , а тому у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід слід відмовити.
На підставі викладеного, суд постановив:

- у заяві ОСОБА_9 про відвід прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 42016000000003697 про обвинувачення його за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді 

ОСОБА_2        ОСОБА_3 ОСОБА_1