ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №333/2712/25 Головуючий в 1 інст. Ковальова Ю.В.
Провадження №33/807/476/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Фофанова Я.Л., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Фофанова Я.Л. на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 19 березня 2025 року о 09 год. 29 хв. ОСОБА_1 , у м.Запоріжжя по вул. Броньова, 5, керував автомобілем Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Фофанов Я.Л., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної постанови не було враховано, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, безпосередньої приймає участь у бойових діях, який за добросовісне виконання своїх обов`язків був нагороджений численними нагородами. З метою виконання бойових наказів, також сам як водій допомагає побратимам у всіх похідних завданнях на ділянках фронту, тощо.
Наголошує, що перевищуючи свої повноваження, працівник поліції намагався знайти підстави для зупинки раніше відомого йому авто та будь-яким чином притягнути ОСОБА_1 до відповідальності. Наголошення ОСОБА_1 працівникам поліції, що він прямує на бойові позиції та поспішає до розташування військової частини були проігноровані працівниками поліції. Раніше ОСОБА_1 фіксував за допомогою мобільного телефону протиправні дії саме даного екіпажу поліції, а тому саме це було єдиною підставою для зупинки на пустій вулиці його автомобіля, який має явні ознаки участі в бойових діях. Додав, що відсутність номерного знаку на передій частині автомобіля було виявлено ОСОБА_1 під час зупинки авто. При цьому, задній номерний знак був в наявності. Відсутність номерного знаку на передній частині авто пов`язане з рухом по дорогах без асфальтного покриття.
Стверджує про порушення працівниками поліції вимог Інструкції №1026, оскільки останні здійснили на власний мобільний телефон відеозапис та фото, а отже такі докази не можуть бути допустимими в справах про порушення ПДР та є протиправним вчинком працівника поліції. Крім того, в порушення вимог ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський не представився та не назвав своє звання, прізвище та посаду. В свою чергу, ОСОБА_2 виконував всі вказівки працівників поліції, був у тверезому стані та повністю керував своїми діями. Відеозапис події не містить фіксації огляду ОСОБА_1 на встановлення ознак сп`яніння. Крім того, поліцейські провели не поверхневий огляд речей ОСОБА_1 , а повний, торкаючись його речей.
Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідчення на стан сп`яніння у медичному закладі, а повідомляв, що він поспішає на виїзд в розташування військової частини. При цьому, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складеному 19 березня 2025 р. о 09 год. 33 хв. зазначено, що огляд за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку з відмовою, а також зазначені відомості про протокол серії ЕПР1 N№275481, який складено лише о 10 год. 20 хв. 54 с. 19 березня 2025 року. Отже вважає, що можливо дійти до висновку, що співробітниками патрульної поліції не надавалось ОСОБА_1 направлення на огляд, а останнє було складено після складання протоколу про адміністративне правопорушення під час оформлення матеріалів справи. У той час коли ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідування.
Стверджує, що матеріали справи не містять належної фіксації складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення, встановлення стану сп`яніння водія ОСОБА_1 та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. В свою чергу відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
Звертає увагу, що своїми діями ОСОБА_1 не спричинив істотної шкоди громадським або державним інтересах, а обставини, які обтяжують відповідальність правопорушника – відсутні. Разом із цим, позбавлення водійських прав ОСОБА_1 унеможливить виконання ним бойових завдань.
Вважає, що матеріали адміністративної справи містять ознаки підробки документів та перевищення службових обов`язків працівниками поліції, оскільки поліцейський Яцків С.О. не складав самостійно протокол та направлення, вказані документи були складені іншим поліцейським Прінь С.
Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2025 року, провадження в справі закрити. У разі визнання залишення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, просить не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами. 
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважну причину його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 та його захисник про результати розгляду даної справи дізналися лише 1 грудня 2025 року, після надходження оскаржуваного рішення до електронного кабінету «Електронний суд». 11 грудня 2025 року захисником було подано апеляційну скаргу, яка постановою судді Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2025 року, йому повернута з роз`ясненням права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог КУпАП. 
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2025 року.
Враховуючи обізнаність  ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника – адвоката Фофанова Я.Л., відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю  ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
У судовому засіданні апеляційного суду, адвокат Фофанов Я.Л. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я було складено пізніше, ніж протокол. Вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, працівники поліції незаконно здійснений обшук транспортного засобу останнього.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Фофанова Я.Л. та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 4303175 від 19 березня 2025 року підтверджується: 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відображені виявлені у  ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд з використанням спеціальних технічних засобів не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 5);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 19 березня 2025 року, в якому вказані виявлені у  ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 6);
- відеозаписом події (а.с. 10).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Працівниками патрульної поліції вказані вимоги закону дотримані.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.
Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_2  під керуванням ОСОБА_1 за порушення п. 2.9в ПДР – керування транспортним засобом без номерного знаку. Під час перевірки документів та в ході спілкування із водієм, поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, оголосив їх. На запитання працівника поліції, ОСОБА_1 зазначив, що вживав 50 гр. алкоголю напередодні. Зафіксовані багаторазові пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і закладі охорони здоров`я. Неодноразові роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду. Однак, ОСОБА_1 жодного разу не надав відповіді на наведені пропозиції зазначаючи, що не має бажання спілкуватися з працівниками поліції та прохаючи повернути його посвідчення водія. Повідомлення поліцейським Синкевичу С.О. про складання протоколу за ст.130 КУпАП. Складання та підписання протоколу.
Отже, за обставин керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксована поведінка останнього працівником поліції вірно розцінена як відмова водія від проходження огляду, про що було повідомлено  ОСОБА_1 .
Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, суддя апеляційного суду зауважує, що відеоінформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду в даній справі. 
Твердження апелянта про недопустимість наявного в справі відеозапису через те, що він здійснений на мобільний телефон не є слушними, оскільки відеозапис події, наявний в матеріалах справи зафіксований на нагрудні відео реєстратори працівників поліції «МОТОROLA SOLUTION VB 400» 474984, 470302, 70Mai, що зазначено працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення.
На доводи сторони захисту, що направлення до закладу охорони здоров`я не вручалося ОСОБА_3 , оскільки було складено після складання протоколу слід зазначити, що законодавством не передбачено вручення письмового направлення водію, оскільки такий огляд проводиться у присутності поліцейського, який має забезпечити доставку особи, яка погодилася на проходження відповідного огляду, однак  ОСОБА_3  відмовився від огляду.
На посилання захисника про незаконний обшук транспортного засобу ОСОБА_3  слід зазначити, що вказані обставини виходять за межі обвинувачення, наведеного в протоколі та не є вирішальними при розгляді даної справи. Поряд з цим, матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Посилання захисника про неналежну фіксацію складання направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я та акту його огляду не є слушними, оскільки спростовуються відеозаписом події.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_3  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Фофанову Ярославу Леонідовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2025 року. 
Апеляційну скаргу адвоката Фофанова Ярослава Леонідовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2025 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 332/806/25