ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА  
справа № 753/22878/25
провадження № 3/753/82/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:
10 жовтня 2025 о 02-й годині 35 хвилин в м. Києві, вул. Бориспільське шосе, 21/3 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.
 
Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином тричі повідомленим за допомогою направлення смс- повідомлення, ОСОБА_1 на виклики суду не з`явився, провадженням щодо себе не цікавився.
 
Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 130 КУпАП в цьому переліку відсутня.
 
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність  ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 № 478895, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а. с.1); направленняз на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4); копії постанови ЕНА5902681 від 10.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 3400 (а.с. 5); довідці старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Києві Н. Миколаєнко від 13.10.2025, відповідно до даних якої вчинене ОСОБА_1 10.10.2025 близько 02 год. 35 хв. адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП, розглядати за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 6); копії постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2025 відповідно до даних якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 17000 грн штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік (а.с. 10-13); відеозаписі з нагрудних бодікамер поліцейських, з якого вбачається як працівники поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 , виявили ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився (а.с. 14).
 
Судом встановлено, працівник поліції висунув вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння, що чітко зафіксовано на відеозаписі та отримав відмову, а тому почав процесуально оформлювати цю відмову, а саме складати протокол про адміністративне правопорушення. 
Вказаний відеозапис та матеріали справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Переглянутий відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином норми ПДР встановлюють імперативний обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять. 
На підставі викладеного, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність обставину, шо обтяжує відповідальність, а саме повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд виходить з того, п.п. 4 п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 встановлено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що автомобіль яким керував ОСОБА_1 йому не належить. 
Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,
постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.
Суддя         П.І. Заруба