Номер провадження: 33/813/705/26
Номер справи місцевого суду: 523/996/26 
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В. 
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лисенко Лілії Олександрівни
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лисенко Лілії Олександрівни на постанову Пересипського районного суду міста Одеси від 20 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Пересипського районного суду міста Одеси від 20 лютого 2026 року клопотання захисника Лисенко Л.О. про закриття провадження — залишено без задоволення. Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпА, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
З огляду на ст. 40-1 КУпАП, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 665,60 гривень на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

ЯК вбачається з оскаржуваної постанови, відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 05.01.2026 року о 17:00 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A6», з номерним знаком НОМЕР_1 , біля будинку №1 по вул. Марсельська в м.Одесі, з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), - від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відповідний носій інформації, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху».

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Лисенко Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 20.02.2026 року, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази свідомої та однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку встановленого законом.
В апеляційній скарзі зазначається, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, оскільки не перебував у стані наркотичного та будь-якого сп`яніння та не відмовлявся від проходження медогляду, а навпаки погодився на вимогу поліцейського пройти медогляд у КНП “ООМЦПЗ” ООР для чого сів у машину до поліцейських, які замість того, щоб доставити його на медогляд привезли до Пересипського ТЦК, що зафіксовано на відеозаписі, який долучено до матеріалів справи. Наголошується, що відеозапис не містить доказів відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також доказів вручення водію направлення на медичний огляд у закладі охорони здоров`я відповідно до вимог чинного законодавства.
Також, в скарзі зауважується, що у долученому до матеріалів справи відеозапису вбачається, що позиція працівників поліції з оцінки стану водія була непослідовною і в певній мірі суперечливою, їх висновки щодо наявності у останнього спочатку наркотичного сп1яніння, а потім доставлення до ТЦК через розшук не ґрунтувалися на об`єктивно зафіксованих ознаках стану наркотичного сп`яніння, а відтак такі дії поліцейських на думку сторони захисту мають ознаки свавілля. Сторона захисту вважає, що підозра ознак наркотичного сп`яніння без належного обґрунтування та за відсутності чітко зафіксованих ознак також свідчать про упереджене ставлення працівників поліції до особи та порушення принципу правової визначеності.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лисенко Л.О. яка в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити; перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України “Про міжнародні договори України”, ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.
Так, змістом наявних в матеріалах провадження відеозаписів зафіксовано, що під час розмови ОСОБА_1 з співробітниками поліції було запитано чи вживає він наркотичні засоби, після відповіді ОСОБА_1 “Ні” співробітниками поліції було висловлено припущення що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння і названо одну з ознак, а саме тремтіння пальців рук, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 зазначав, що ніколи не вживав наркотичні засоби та не перебуває в стані наркотичного сп`яніння. При подальшій розмові ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та казав, щоб складали протокол, проте після складання протоколу співробітниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що він може ще проїхати до медичного закладу та пройти огляд, де “йому видадуть висновок і якщо він підтвердить що він чистий, він з цим висновком піде в суд, щоб нічого не було”, ОСОБА_1 ще раз спитав куди їхати, йому повідомили що на Вороб`йова 9, на що співробітник поліції спитав “ідемо чи ні?” а ОСОБА_1 відповів чітко, що згоден проїхати, та ще раз спитав куди його будуть везти, на що отримав від співробітників поліції відповідь, що він їде в медичний заклад на Воробйова 9. Далі з відеозапису вбачається, що співробітники поліції доставили ОСОБА_1 не до медичного закладу а до ТЦК.
Таким чином, відеозаписом підтверджується, що після отримання роз`яснень співробітника поліції про можливість надати висновок суду після відмови від огляду, ОСОБА_1 добровільно змінив позицію та погодився на огляд в медичному закладі, що свідчить про слушність доводів апеляційної скарги з цього приводу.
Проте, в результаті таких дій уповноваженої особи у ОСОБА_1 було сформовано хибне уявлення, що він після складання протоколу за п. 2.5 ПДР має право ще пройти огляд у медичному закладі, і такі дії поліції є протиправними та свідчать про введення ОСОБА_1 в оману.
Невірне роз`яснення поліцією процедури огляду та правових наслідків за ч. 1 ст. 130 КУпАП є суттєвим порушенням, та тягне за собою недопустимість складеного протоколу.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що з оглянутого відеозапису не вбачається наявність явних візуальних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , його поведінка була більш ніж адекватною та не надавала жодних об`єктивних підстав для висновку про наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння.
Встановлені під час огляду відео обставини переконують апеляційний суд у відсутності об`єктивних підозр перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а зафіксовані у направленні на огляд та протоколі ознаки явно не відповідають зафіксованим на відео даним. Крім того, співробітником поліції не перевірили зіниці очей ОСОБА_1 ліхтариком, хоча у направленні та протоколі зазначили як одну з ознак сп`яніння ОСОБА_1 “зіниці очей не реагують на світло”.
Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням, оскільки лише дійсна наявність ознак певного сп`яніння у водія надає працівникам поліції право оголошувати вимогу пройти такий огляд у медичному закладі.
Викладене залишилось поза увагою суду першої інстанції.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. Конституції України).
На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».
З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лисенко Лілії Олександрівни - задовольнити, постанову Пересипського районного суду міста Одеси від 20 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутності у діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов