Справа № 420/35584/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючої судді Бойко О.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 03.09.2025 № 59375/03-16 та зобов`язання призначити та здійснити нарахування пенсії державного службовця, здійснити виплату пенсії державного службовця у розмірі 60 відсотків від заробітку, вирішив адміністративний позов задовольнити.
І. Суть спору:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:
1.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548) від 03.09.2025 року № 59375/03-16 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.
2.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548) призначити та здійснити нарахування ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) з 26 серпня 2025 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці № 298/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 про складові заробітної плати та довідці № 299/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 про інші складові заробітної плати.
3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385) здійснити виплату ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) призначеної та нарахованої з 26 серпня 2025 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці № 298/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 про складові заробітної плати та довідці № 299/15- 32-10-02-12 від 10.06.2025 про інші складові заробітної плати.
4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідачів на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 18 750 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, що складаються з витрат на правничу допомогу.
ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція Позивача
Позивач звертає увагу, що з 01.03.2019 року на підставі того, що є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ № 786961 від 16.12.2015 та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 . 26 серпня 2025 року ОСОБА_1 через електронний кабінет Пенсійного фонду України звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про перехід на інший вид пенсії, з пенсії по інвалідності за Законом 1058-IV на пенсію держслужбовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Вказана заява була розглянута за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та за результатами такого розгляду Позивачка отримала рішення про відмову в переході на пенсію за Законом України «Про державну службу» та її перерахунку від 03.09.2025 року за № 59375/03- 16 на підставі того, що перерахунок раніше призначених пенсій по новій довідці про складові заробітної плати згідно ЗУ «Про державну службу» чинним законодавством не передбачено. З таким рішенням відповідача 1 позивач не погоджується, оскільки позивачем дотримані всі вимоги встановлені законодавством для переведення на вказаний вид пенсії, тому рішення відповідача 1 щодо відмови в переведенні на пенсію державного службовця за віком на підставі Закону України ««Про державну службу» є протиправним, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним адміністративним позовом.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в яких заперечує доводи відповідача та наголошує на задоволенні позовних вимог.
(б) Позиція Відповідачів
07.11.2025 та 19.11.2025 року від відповідачів ГУ ПФУ в Одеській області та ГУ ПФУ в Київській області надійшли відзиви на позовну заяву, які за своїм змістом ідентичні. Заперечуючи проти позову, відповідачі просять відмовити в задоволенні позову та вказують на те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та з 01.03.2019 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 26.08.2025 позивач через електронний кабінет Пенсійного фонду України звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про перехід на інший вид пенсії: з пенсії по інвалідності за Законом 1058-IV на пенсію держслужбовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, яке уповноважене розглянути подану позивачем заяву від 26.08.2025. За наслідками розгляду заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України у Київській області винесено Рішення про відмову у перерахунку пенсії №59375/03-16 від 03.09.2025, оскільки перерахунок раніше призначених пенсій по новій довідці про складові заробітної плати згідно ЗУ «Про державну службу» чинним законодавством не передбачено. Рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення чи відмову у призначенні пенсії позивачу не приймалось. Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та перерахунку пенсії. Оскільки повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції Пенсійного фонду, суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Пенсійний фонд функціонує як самостійна фінансова структура, його кошти не входять до складу державного бюджету і не можуть бути використані на інші цілі, крім виплати пенсій і допомоги. У зв`язку з цим, стягнення з Головного управління судових витрат призведе до нецільового використання коштів Пенсійного фонду України та до порушення норм чинного законодавства. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
ІІІ. Процедура та рух справи
27.10.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано у відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.
ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.03.2019 року є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ № 786961 від 16.12.2015 та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
26 серпня 2025 року позивач через електронний кабінет Пенсійного фонду України звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності за Законом 1058-IV на пенсію держслужбовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII.
За принципом екстериторіальності вказана заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області за №59375/03-16 від 03.09.2025 року за результатом розгляду заяви позивачу відмовлено в переході на пенсію за Законом України «Про державну службу» та її перерахунку від 03.09.2025 року на підставі того, що перерахунок раніше призначених пенсій по новій довідці про складові заробітної плати згідно ЗУ «Про державну службу» чинним законодавством не передбачено.
Позивач вважає, що Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову в перерахунку пенсії від 03.09.2025 № 59375/03-16 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
IV. Джерела права та висновки суду
Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно зі ст. 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Відповідно до ч. 3 ст.45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. 
Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року).
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015.
Відповідно до п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.
Положеннями п.п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723- XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. 
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Крім того, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Тобто, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Законом №3723-ХІІ із розділом "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №899 "Про державну службу") зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ вік і страховий стаж. 
Аналогічна правова позиція при застосуванні ст. 37 Закону №3723-ХІІ, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 у справі № 340/4184/21 та у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 560/2123/24.
Таким чином, законодавець зберіг за такою категорією осіб, як позивач, право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, а тому відсутні перешкоди для переходу за бажанням самого позивача, з пенсії по інвалідності, яку позивач отримує на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII. Отже, зазначаємо, що позивачка на виконання ст. 37 Закону №3723-XII, відповідає всім трьом складовим, що згідно вказаного Закону №3723-XII надають останній право на отримання пенсії державного службовця за віком згідно цього Закону а саме: позивачка досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, а саме на момент подачі позову позивачці виповнилось повних 63 роки та має стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців більш ніж 20 років, що підтверджується копіями трудової книжки НОМЕР_2 від 18.06.1984 року та трудової книжки НОМЕР_3 від 03.03.1997 року. 
Так, до 01 січня 2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (надалі - Закон № 1788-XII).
Відповідно до ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
У відповідності до п. 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Водночас, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки, і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Так, згідно даних вищевказаних трудових книжок ОСОБА_2 займала наступні посади державної служби:
- з 19.06.1987 по 01.12.1988 року – старшого ревізора-інспектора по бюджету Овідіопольського районного фінансового відділу;
- з 01.12.1988 по 29.06.1990 року – податкового ревізора-інспектора Овідіопольського районного фінансового відділу;
- з 29.06.1990 по 01.12.1993 року – державного податкового інспектора відділу податків з населення Державної податкової інспекції Міністерства фінансів УССР по Овідіопольському району; 
- з 01.12.1993 по 01.01.1994 року – старшого державного податкового інспектору відділу податків з громадян, майна та землі Державної податкової інспекції Міністерства фінансів УССР по Овідіопольському району;
- з 01.01.1994 по 01.07.1994 року – старшого державного податкового інспектора відділу аудиту фізичних осіб Державної податкової інспекції Міністерства фінансів УССР по Овідіопольському району;
- з 01.07.1994 по 11.08.1994 року – старшого державного ревізора-інспектора відділу аудиту прибутків фізичних осіб Державної податкової інспекції Міністерства фінансів УССР по Овідіопольському району; 
- з 11.08.1994 по 25.04.1995 року – заступника начальника відділу аудиту прибутків фізичних осіб Державної податкової інспекції Міністерства фінансів УССР по Овідіопольському району; 
- з 25.04.1995 по 25.11.1996 року – державного податкового інспектора відділу аудиту прибутків фізичних осіб Державної податкової інспекції Міністерства фінансів УССР по Овідіопольському району;
- з 25.11.1996 по 16.01.1997 року –державного податкового інспектора відділу зборів податків з фізичних осіб Державної податкової адміністрації в Овідіопольському районі;
- з 16.01.1997 по 03.03.1997 року –державного податкового інспектора відділу стягнення податків з юридичних осіб Державної податкової адміністрації в Овідіопольському районі;
- з 03.03.1997 по 01.06.1998 року –державного податкового інспектора відділу місцевих податків та інших платежів з функціями документальних перевірок податків Державної податкової адміністрації в Овідіопольському районі;
- з 01.06.1998 по 17.07.1998 року –державного податкового інспектора відділу місцевих непрямих податків Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області;
- з 17.07.1998 по 01.06.2000 року – старшого державного податкового інспектора відділу місцевих непрямих податків юридичних осіб Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області;
- з 01.06.2000 по 01.03.2002 року – державного податкового інспектора відділу документальних перевірок Управління документальних перевірок юридичних осіб Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області;
- з 01.03.2002 по 10.09.2002 року – державного податкового інспектора відділу документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності – юридичних осіб Управління податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області;
- з 10.09.2002 по 01.07.2004 року – старшого державного ревізора-інспектора відділу документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності – юридичних осіб Управління податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області;
- з 01.07.2004 по 25.12.2007 року – старшого державного податкового інспектора сектору громадських зв`язків та масово-роз`яснювальної роботи відділу документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності – юридичних осіб Управління податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області, в подальшому перейменованого на сектор по обслуговуванню платників податків (25.01.2005) та сектор звернення громадян (09.01.2007). 
Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
До 01.05.2016 посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначались Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (надалі - Порядок №283). 
За приписами п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у ст. 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Відповідно до ч. 17 ст. 37 Закону № 3723-XII регламентовано, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, станом на 01.05.2016 року стаж на посадах державної служби позивачки складає 20 років 6 місяців та 7 днів.
Страховий стаж позивача у відповідності до ст. 28 Закону № 1058-IV складає 30 років та 4 дні, що підтверджується копіями вищевказаних трудових книжок, довідкою форми ОК-5 від 04.08.2025, виданою ПФУ, а також документами про сплату позивачем єдиного соціального внеску як фізичною особою-підприємцем у 2019-2021 рр.
Відтак, позивачка відповідає усім критеріям, необхідним для переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно ст. 37 Закону №3723-XII. 
Підстави відмови Відповідача 1 в такому переході є необґрунтованими та такими що не відповідають діючому законодавству.
Крім цього, відповідач 1 відмовив позивачу в переході на інший вид пенсії та її перерахунку на підставі того, що раніше призначених пенсій по новій довідці про складові заробітної плати чинним законодавством не передбачено. 
Суд з такими доводами відповідача 1 не погоджується з огляду на наступне. 
Позивач разом із заявою про перехід на інший вид пенсії та її перерахунок до органу ПФУ було надано довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 298/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби № 299/15-32-10-02-12 від 10.06.2025.
Видача вказаних довідок та їх форма передбачена Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 із змінами, внесеними згідно Постанови КМУ від 12.07.2024 № 823 (надалі – Порядок № 622), а саме Додатками 4 та 6 до цього Порядку.
Згідно вимог п. 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.
За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат
(крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4; розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Разом з тим, п. 5 Порядку № 622 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII “Про державну службу” та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Враховуючи вищевикладене, а також позицію Великою Палатою Верховного Суду при застосуванні статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII “Про державну службу” у постанові від 13 лютого 2019 року у зразковій справі №822/524/18, в якій вказано, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII пов`язане лише з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця, визначеним згідно з пунктами 10, 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, у той час як додаткових умов для призначення пенсії у вказаних пунктах «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII не встановлено. 
Таким чином, Відповідачем 1 при винесені оскаржуваного рішення, а саме відмови у переході на інший вид пенсії та її перерахування порушені норми матеріального права зазначені вище.
Щодо зобов`язання Головного управління ПФУ в Київській області призначити та здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, а також щодо зобов`язання Головного управління ПФУ в Одеській області здійснити виплату призначеної та нарахованої пенсії з 26 серпня 2025 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», суд зазначає наступне.
Як вже було зазначено вище, призначення пенсії державного службовця, в тому числі її склад та розмір регулюється Порядком № 622. Пункт 2 Порядку №622 передбачає, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII “Про державну службу” мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу”:
- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до п. 4 Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,
- заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої був сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.
За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. 
За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05.2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. 
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3 - 5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. 
Відповідно до п. 5 Порядку № 622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII “Про державну службу” та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Згідно до ч.2 ст. 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. 
Таким чином, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 3723-XII, пенсія призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права на неї. При цьому, розмір пенсії обраховується органами пенсійного фонду, зокрема, на підставі довідок, виданих за встановленою формою уповноваженим державним органом, в якому працювала особа, або його правонаступником.
Як вже зазначалось вище, позивачем разом з заявою про перехід на інший вид пенсії надано довідка про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 298/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби № 299/15-32-10-02-12 від 10.06.2025, що були надані Головним управлінням ДПС в Одеській області разом з супроводжувальним листом № 26613/6/15-32-10-02-06 від 10.06.2025.
Крім цього, оскільки останнім місцем роботи позивача на державній служби є Державна податкова інспекція в Овідіопольському районі Одеської області, в якій ОСОБА_1 до 25.12.2007 року працювала на посаді старшого державного податкового інспектора сектору звернення громадян Державної податкової інспекції Овідіопольському районі Одеської області, тому разом з заявою про перехід на інший вид пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» були надані довідки, які передбачені Додатками 4 та 6 Порядку та згідно п. 5 передбачені законодавцем саме для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII “Про державну службу” та виключно з цією метою.
Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок у постанові від 13.02.2019 року за справою № 822/524/18 фактичні обставини у якій певною мірою є подібними та схожі до обставин (питання законності та правомірності винесення рішення щодо відмови у переходу на інший вид пенсії на підставі Закону № 3723-XII), викладених вище у даному адміністративному позові, зазначивши що, «неприпустимим є встановлення такого правового регулювання, за яким розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в ч. 3 ст. 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме ст. 22 Основного Закону України. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_9 про визнання протиправними дій Кам`янець-Подільського об`єднаного управління ПФУ Хмельницької області щодо відмови у переведенні позивачки з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Крім того, для належного захисту порушених прав позивачки слід зобов`язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату ОСОБА_9 з 31 січня 2018 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці від 31 січня 2018 року».
Як вже зазначалось вище позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області з заявою про перехід на інший вид пенсії у відповідності до п. 1.1, 1.8 Порядку №22-1. При зазначених вище обставинах розгляд даної заяви позивача відповідно до п. 4.2 Порядку №22-1 проводився Головним управлінням ПФУ у Київській області, але питання щодо здійснення нарахування пенсії відповідно п. 3 ст. 45 Закону №1058 ІV повинен проводити орган пенсійного фонду за місцем перебування позивача на обліку, як одержувача пенсії відповідно до п. 1.5 Порядку «Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), яким передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.
Разом з тим, згідно п. 4.1. Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Одночасно, згідно п. 4.10. Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Таким чином, враховуючи вищевказані вимоги діючого законодавства, здійснити призначення та нарахування пенсії ОСОБА_1 з 26 серпня 2025 р. у відповідності до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII зобов`язане саме ГУ ПФУ в Київській області, натомість здійснити виплату вже призначеної та нарахованої з 26 серпня 2025 р. пенсії зобов`язане саме Головне управління ПФУ в Одеській області, оскільки зареєстрованим та фактичним місцем проживання позивачки є АДРЕСА_1 .
За таких умов задля належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.09.2025 року № 59375/03-16 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та здійснити нарахування ОСОБА_1 з 26 серпня 2025 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці № 298/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 про складові заробітної плати та довідці № 299/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 про інші складові заробітної плати; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 призначеної та нарахованої з 26 серпня 2025 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці № 298/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 про складові заробітної плати та довідці № 299/15- 32-10-02-12 від 10.06.2025 про інші складові заробітної плати.
Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог.
VI. Розподіл судових витрат
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а отже розподіл судового збору у даній справі судом не здійснюється.
Питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу може бути розглянуте судом у разі подання позивачем протягом встановленого ч. 7 ст.139 КАС України строку доказів понесення таких витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:
1.Адміністративний позов задовольнити.
2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.09.2025 року № 59375/03-16 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.
3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та здійснити нарахування ОСОБА_1 з 26 серпня 2025 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці № 298/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 про складові заробітної плати та довідці № 299/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 про інші складові заробітної плати.
4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 призначеної та нарахованої з 26 серпня 2025 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці № 298/15-32-10-02-12 від 10.06.2025 про складові заробітної плати та довідці № 299/15- 32-10-02-12 від 10.06.2025 про інші складові заробітної плати.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса: м. Одеса, вул. Канатна, 83, 65012, ЄДРПОУ 20987385.
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, адреса: 08001, Київська область, смт. Макарів, вул. Варшавська, буд. 3-Б, ЄДРПОУ 22933548.
Суддя Оксана БОЙКО