ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/15463/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року (суддя 1-ї інстанції Сластьон А.О.) в адміністративній справі №160/15463/25 за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про стягнення витрат,- 

ВСТАНОВИВ:
23.05.2025 Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади МВС України в особі його структурного підрозділу Дніпровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 148737,70грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після закінчення навчання у Дніпровському державному університету внутрішніх справ наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.03.2025 №283 о/с відповідача було звільнено зі служби на підставі пункту 7 частини 1 статі 77 Закону України “Про Національну поліцію” (за власним бажанням) з 04.03.2025. Такими діями відповідач порушив умови укладеного між ним та Університетом контракту на здобуття освіти, а тому зобов`язаний в повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в навчальному закладі. Проте, у добровільному порядку відповідачем витрати не відшкодовано.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так скаржник зазначає, що позивач звернувся до суду з порушенням строку визначеним законодавством. Вважає, що позивач повинен був звернутися до суду у строк з 25.03.2025 по 23.04.2025, а позов було подано до суду 27.05.2025. Крім того у скарзі відповідачка наголошує на закріпленні у Конституції України права щодо безоплатної вищої освіти. Також зазначає про необґрунтованість розрахунків та відсутність у довідках університету посилання на встановлені норми законодавством для обрахунку фактичної вартості витрат, що заявлені до відшкодування.
Відповідачем та третьою особою подані відзиви на апеляційну скаргу в яких просять відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив зокрема, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та його мотивів для задоволення позову.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19 серпня 2020 року наказом №139 о/с від 19.08.2020 ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.
15.09.2020 між позивачем та ОСОБА_1 укладено контракт №9181 про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ (надалі - контракт).
Відповідно до пункту 4.1 вказаного контракту в разі невиконання особою зобов`язання щодо відпрацювання у Замовника після завершення навчання, ДДУВС залишає за собою право вимагати відшкодування особою витрат на її утримання під час навчання за час фактичного перебування особи на утриманні закладу.
Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим (в т.ч. послуги прання, прасування), медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання та водовідведення, електроенергія). (п. 4.2. контракту).
Згідно з п. 4.3. контракту розрахунок витрат здійснюється за відповідними видами забезпечення відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю, на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу.
У разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства.
Згідно з наказом від 12.04.2024 №285о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 направлено з 13 квітня 2024 року у розпорядження навчально-наукового інституту права та підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції.
Відповідно до витягу з наказу від 12.04.2024 №397о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Нікопольського районного управління поліції.
05.12.2024 відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням.
Наказом начальника головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 04.03.2025 №283о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” (за власним бажанням) з 05 березня 2025 року.
У зв`язку зі звільненням відповідачу вручено під особистий підпис повідомлення №46/6520 від 05.03.2025 про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського.
На виконання пп.2.2.3 контракту №9181, яким визначено, що у разі звільнення особи зі служби в поліції до відпрацювання нею 3-х років після закінчення закладу вищої освіти невідкладно проінформувати заклад освіти (виконавця) про звільнення особи зі служби, ГУНП в Дніпропетровській області 10.03.2025 (вих.№10093-2025) направлено матеріали позивачу з особової справи відповідача, для здійснення відшкодування витрат.
Оскільки в повідомленні від 05.03.2025 №46/6520 не було зазначено суми коштів, яка підлягає відшкодуванню, позивачем направлено повідомлення про відшкодування витрат від 10.04.2025 вих.№1/1319-2025. З тексту повідомлення вбачається, що відповідачу запропоновано укласти договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу терміном на 1 рік. До зазначеного повідомлення позивачем надано відповідачу довідку-розрахунок витрат.
Відповідно до довідки-розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ за 2020-2024 стосовно відповідача були здійснені наступні витрати на утримання:
Продовольче забезпечення: 2020 рік - 3757, 65 грн.; 2021 рік - 8316, 07 грн.; 2022 рік - 527, 70 грн.; 2023 рік - 898, 81 грн.
Теплоенергія: 2020 рік - 449, 31 грн.; 2021 рік - 1725, 38 грн.; 2022 рік - 772, 82 грн.; 2023 рік - 1509, 69 грн.; 2024 рік - 269, 59 грн.
Водопостачання/водовідведення: 2020 рік - 239, 89 грн.; 2021 рік - 1442, 09 грн.; 2022 - 832, 53 грн.; 2023 рік - 1398, 38 грн.; 2024 рік - 169, 10 грн.
Електроенергія: 2020 рік - 124, 41 грн.; 2021 рік - 2702, 79 грн.; 2022 рік - 1655, 48 грн.; 2023 рік - 3918,31 грн.; 2024 - 478, 69 грн.
Грошового забезпечення: 2020 рік - 717, 67 грн., 2021 рік - 2540, 64 грн.; 2022 рік - 67 372, 60 грн., 2023 рік - 19384, 39 грн.; 2024 рік - 12 404, 66 грн.
Медичне забезпечення: 2021 рік - 09, 13 грн.; 2023 рік - 11, 92 грн.
Вартість речового майна на утримання ОСОБА_1 – 15108,00грн.
Загальна сума витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 складає 148737,70 грн. (сто сорок вісім тисяч сімсот тридцять сім гривень сімдесят копійок).
У зв`язку із тим, що в добровільному порядку у встановлений строк ОСОБА_1 не відшкодовано витрати на її утримання в Дніпровському державному університеті внутрішніх справ в розмірі 148737,70 грн., чим завдав шкоду державному бюджету, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що про позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідача, який залишив службу до закінчення трирічного строку на відпрацювання, відшкодувати державі витрати, понесені на його навчання.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так відповідач оскаржує рішення суду оскільки вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку визначеним законодавством, а також не надав належних доказів на підтвердження витрати на утримання.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. 
Статтею 72 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що професійне навчання поліцейських складається з:1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію", підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. 
Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію", особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. 
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (ч. 5 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію").
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 р. № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (в подальшому - Порядок № 261).
Вказаний Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Відповідно до п. 2 Порядку № 261, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Типову форму контракту затверджує МВС.
Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).
Пунктом 5 Порядку № 261 передбачено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Пунктом 6 Порядку № 261 визначено, що особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. 
Згідно з п. 8 Порядку № 261, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. 
Наведені норми законодавства вказують, що у разі звільнення особи зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу, скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, особа зобов`язана відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, які відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася, а у разі відмови від добровільного відшкодування таких витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за правилами положень ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" та п. 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23.09.2021 р. в справі №520/11540/19, від 30.08.2022 р. в справі №480/8200/20, від 14.12.2022 р. в справі № 520/5837/2020, від 13.01.2023 р. в справі №440/2692/20 та від 19.10.2023 р. в справі № 520/1444/22, від 30.09.2025 р. по справі № 520/27185/21.
Тобто, відповідно до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.
Саме із відмовою особою добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
Як свідчать встановлені обставини справи 15.09.2020 між позивачем та ОСОБА_1 укладено контракт №9181 про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ (надалі - контракт).
Наказом від 12.04.2024 №285о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 направлено з 13 квітня 2024 року у розпорядження навчально-наукового інституту права та підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції.
Наказом начальника головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 04.03.2025 №283о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” (за власним бажанням) з 05 березня 2025 року.
Також 05.03.2025 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 вручено повідомлення №46/6520 про відшкодування витрат. 
Зазначене повідомлення не містило визначених сум коштів, які підлягають відшкодуванню відповідачем.
За умовам контракту (п.4.5.) організація та проведення претензійно-позовної роботи здійснюється Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ.
Університет 24.03.2025 отримав інформацію про те, що ОСОБА_1 звільнена зі служби.
З цих підстав Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ направив відповідачу повідомлення про відшкодування витрат від 10.04.2025 вих.№1/1319-2025, в якому запропоновано відшкодувати добровільно витрати протягом 30 днів з моменту отримання листа. До зазначеного повідомлення позивачем надано відповідачу довідку-розрахунок витрат. Це повідомлення отримано відповідачкою 21.04.2025. (а.с. 104)
Отже у спірному випадку саме позивачем було виконано приписи п. 5 Порядку №261.
Відтак є правильними висновки суду першої інстанції, що саме після спливу 30 днів з моменту отримання відповідачем повідомлення від 10.04.2025 вих.№1/1319-2025 повинен відраховуватися місячний строк для звернення позивача до суду, а отже звернення позивача із цим позовом до суду 23.05.2025 здійснено з дотриманням строку, визначеного приписами ч.ч. 1, 5 ст. 122 КАС України.
Стосовно доводів скаржника про необґрунтованість та недоведеність розрахунків суми, що належить до стягнення.
Так відповідно п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Повертаючись до обставин справи, позивачем до повідомлення від 10.04.2025 та до позову додані довідки-розрахунки, які є належним доказом на підтвердження визначеної суми, що підлягає відшкодуванню.
Таким чином сума відшкодування/розрахунок визначається саме у довідці-розрахунку, а отже позивачем дотримано норми законодавства щодо визначення суми до відшкодування.
На заперечення відповідача під час розгляду справи з приводу розрахунку, позивач у відповіді на відзив навів нормативне обґрунтування щодо розрахунку зазначених у довідці-розрахунку витрат.
Слід також зазначити, що відповідачка отримавши повідомлення від 10.04.2025 з розрахунком суми відшкодування не позбавлена була права для вирішення зазначених питань звернутися до університету. В свою чергу у скарзі відповідач зазначає лише про незгоду з розрахунком проте не наводить належних доводів щодо складових розрахунку на відшкодування витрати пов`язаних з її утриманням за навчання.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обгрунтованості заявлених позовних вимог.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову. З огляду на зазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/15463/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак