справа № 166/545/26
провадження 2-а/166/9/26
категорія: 129
РІШЕННЯ 
іменем України
17 квітня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Свистун О.М., 
за участю секретаря Заєць Н.П.,
представника позивача Цапіва І.М.,
представника відповідача Довгополової П.І.,
третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_2 адвоката Цапіва Ігоря Миколайовича до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача начальник 5 (п`ятої) прикордонної застави 1 (першої) прикордонної комендатури НОМЕР_2 (шостого) прикордонного загону ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
установив:
Адвокат Цапів І.М., який представляє інтереси ОСОБА_2 , 30 березня 2026 року звернувся в суд із даним позовом, який обґрунтовує тим, що начальник НОМЕР_3 прикордонної застави НОМЕР_4 прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_1 постановою про накладення адміністративного стягнення за № 099773 від 07.06.2025 визнав позивача винним у вчиненні адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП, та наклал на нього штраф у розмірі 850 грн.
ОСОБА_1 постанову мотивував тим, що ОСОБА_2 07 червня 2025 року знаходився на території Ратнівської ОТГ, у с. Доманове, на відстані 1000 м від лінії державного кордону України на напрямку п/з 0376 Доманове (Україна) – Мокрани (Республіка Білорусь) та порушив прикордонний режим, а саме знаходився у контрольованому районі без військово-облікових документів, чим порушив вимоги п. 8 Положення "Про прикордонний режим".
Уважає, що ОСОБА_2 не може нести адміністратвну відповідальність, оскільки він є важкохворою особою у зв`язку із психічним захворюванням, що підтверджується висновком експерта № 108 за результатами судово-психіатричної експертизи від 05.02.2026, призначеною ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2025 у справі № 159/5138/25. Згідно з висновками судової експертизи ОСОБА_2 на час інкримінованих дій, зокрема 03 год. 08 червня 2025 року, страждає на хронічно психічне захворювання – параноїдну шизофренію, внаслідок чого не усвідомлює свої дії та не може керувати ними. Вказаний висновок експерта наданий станом на 08 червня 2025 року, однак у висновку досліджувались дії позивача, починаючи з 20 травня 2025 року, що дає підстави стверджувати, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме 07 червня 2025 року, ОСОБА_2 також страждав на вказане психічне захворювання і не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 099773 від 007.06.2025 у розмірі 850 грн за ч. 1 ст. 202 КУпАП, винесену начальником 5 прикордонної застави НОМЕР_4 прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд ухвалою від 31.03.2026 поновив позивачу строк звернення до суду із цим позовом, залучив начальника НОМЕР_3 прикордонної застави НОМЕР_4 прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_1 до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, начальника 5 прикордонної застави НОМЕР_4 прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_1 , призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 13 год 10 хв 17 квітня 2026 року.
Представник відповідача до початку розгляду справи по суті скерувала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена правомірно, оскільки на час розгляду справи не було відомостей про психічне захворювання особи-правопорушника, внаслідок чого він не міг усвідомлювати власні дії та керувати ними. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав, указаних в позовній заяві, просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з підстав, указаних у відзиві на позовну заяву.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача пояснив, що на час винесення ним оскаржуваної постанови відомостей про психічне захворювання ОСОБА_2 у його володінні не було, відтак уважає, що виніс постанову правомірно.
Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріал справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Судом установлено, документально підтверджено постановою начальника 5 прикордонної застави НОМЕР_4 прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_1 № 099773 від 07.06.2025 факт притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 850 грн за те, що він 07 червня 2025 року о 15 год 40 хв на території Ратнівської ОТГ у с. Доманове на відстані 1000 м від лінії державного кордону України на напрямку п/зн 0276 Доманове (Україна) – Мокрани (рб) порушив прикордонний режим, а саме знаходився в контрольованому прикордонному районі без військово-облікових документів, чим порушив вимоги п. 8 Положення "Про прикордонний режим", затвердженого Постановою КМУ від 22.07.1998 № 1147. Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 202 КУпАП.
Відповідальність за ч. 1 ст. 202 КУпАП настає у разі порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.
Згідно з п. 8 Положення "Про прикордонний режим", затвердженого Постановою КМУ від 22.07.1998 № 1147 громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).
З висновку експерта № 108 за результатами судово-психіатричної експертизи від 05.02.2026, проведеної у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні криміналнього правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, суд установив, що ОСОБА_2 станом на 03 год 00 хв 08 червня 2025 року (тобто дату скоєння інкримінованого діяння) та дату проведення експертизи страждав на хронічно протікаюче психічне захворювання – параноїдну шизофренію, внаслідок чого у вказаний період він не усвідомлював свої дії та не міг керувати ними.
Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Згідно із ст. 20 КУпАП не підлягає відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
У силу п. 3 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд, дослідивши вказаний вище висновок експерта, враховуючи вказівку експерта на хронічний характер наявної у ОСОБА_2 хвороби та дослідження подій, що мали місце 20 травня 2025 року й пізніше, дійшов переконання про те, що на час скоєння діяння за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП (07 червня 2025 року 15 год 40 хв), останній перебував у стані неосудності, у зв`язку з чим не підлягав адміністративній відповідальності.
Відтак позов слід задовольнити та скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з неосудністю суб`єкта адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 1, 77, 132, 134, 139, 242, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 202, 251, 276, 279-3, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ухвалив:
Позов представника позивача ОСОБА_2 адвоката Цапіва Ігоря Миколайовича до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача начальник 5 (п`ятої) прикордонної застави 1 (першої) прикордонної комендатури НОМЕР_2 (шостого) прикордонного загону ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.
Постанову начальника 5 (п`ятої) прикордонної застави 1 (першої) прикордонної комендатури 6 (шостого) прикордонного загону ОСОБА_1 № НОМЕР_5 від 07 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 850 грн скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП закрити у зв`язку з неосудністю ОСОБА_2 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Дата проголошення повного рішення 20 квітня 2026 року о 16 год 45 хв.

Суддя Ратнівського
районного суду    О.М. Свистун