ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	Львів	Справа № 163/2693/25 пров. № А/857/14720/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р.,
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,
з участю секретаря Волчанського А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 03 лютого 2026 року у справі № 163/2693/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції про визнання протиправною, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6254394 від 30.11. 2025 року,

суддя в 1-й інстанції Гайдук А.Л.,
час ухвалення рішення 03.02.2026 року,
місце ухвалення рішення м.Любомль,
дата складання повного тексту рішення 03.02.2026 року

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6254394 від 30.11. 2025 року.
Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 03 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що постанову винесено без дослідження доказів та врахування відсутності обставин, що обтяжують покарання, а первинна зупинка транспортного засобу була здійснена без жодних правомірних підстав, відтак вимога щодо пред`явлення документів не може вважатися законною, а винесення постанови – обґрунтованим. Крім того, працівниками поліції не надано належних доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, а саме: відсутні відеозаписи на підтвердження факту зупинки транспортного засобу 24.09.2025 року під керуванням ОСОБА_1 та його відмови від пред`явлення документів на вимогу працівника поліції, постанова серії ЕНА №6254394 від 30.11.2025 року містить в собі невідповідності вказаним обставинам справи – не правильно вказано дату зупинки, не зазначено модель та марку транспортного засобу, що свідчить про фіктивний характер прийнятого рішення.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце. У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
24 вересня 2025 року поліцейський 2 взводу 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області Карпук Андрій Миколайович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5840487 про те, що 24.09.2025 року о 09 годині 01 хвилині по автомобільній дорозі Т0302, 56 км., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «FIAT DUCATO», номерний знак НОМЕР_1 , у якого були відсутні бризговики, які передбачені конструкцією даного транспортного засобу, чим порушив п .31.4.7.е. Правил дорожнього руху, відповідальність за що настає за ч .1 ст. 121 КУпАП, а також, в порушення п.2.4.а ПДР, на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не пред`явив такі документи, відповідальність за що настає за ч.1 ст. 126 КУпАП. Справи про вказані адміністративні правопорушення об`єднано в порядку ч.2 ст. 36 КУпАП та за результатами їх розгляду поліцейським ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області Карпуком А.М. визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2025 року по справі 163/2221/25 постанову серії ЕНА № 5840487 від 01 жовтня 2025 року скасовано, а справу направлено у відділ організації несення служби в місті Ковель УПП у Волинській області на новий розгляд у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП.
За результатами нового розгляду поліцейським 2 взводу 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області Карпуком Андрієм Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6254394 про те, що 01.10.2025 року о 10 годині 02 хвилині по автомобільній дорозі Т0302, 56 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом та в порушення п.2.4.а ПДР на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не пред`явив такі документи, відповідальність за що настає за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Частина 1 статті 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Пункт 2.4. а) Правил дорожнього руху передбачає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, а це, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії).
Відповідно до п.1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне право-порушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відео-запису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається відео з н/к 475664, 475423.
Компакт-диск із відеозаписом подій представник відповідача додав до відзиву на позовну заяву. З переглянутого відеозапису встановлено, що під час керування транспортним засобом позивач був зупинений працівником патрульної поліції, причиною зупинки слугувало те, що на його автомобілі відсутні бризговики, що є складом адміністративного правопорушення. На таке звинувачення позивач пояснив поліцейському, що комплектацією його транспортного засобу не передбачено встановлення бризговиків. Після чого, у зв`язку з наявністю в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, поліцейський попросив пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Від чого позивач ОСОБА_1 відмовився шляхом ненадання цих документів, що зафіксовано на відеозаписі. Після цього поліцейський повідомив, що розпочинає розгляд справи щодо позивача за непред`явлення документів, який за клопотанням позивача було перенесено на іншу дату. 
Крім того, до відзиву відповідачем долучено відеозаписи з місця розгляду справи, якими підтверджено обставини, викладені у відзиві щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
За змістом п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
У частині 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;…
З долучених до відзиву відеозаписів вбачається, що підставою зупинки транспортного засобу марки «FIAT DUCATO», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та в подальшому вимоги до водія пред`явити документ на посвідчення права керування таким транспортним засобом, документ про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс стало виявлення працівниками поліції технічної несправності автомобіля – відсутності бризговиків, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.
Стаття 284 КУпАП визначає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення адміністративного стягнення;
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;
3) про закриття справи.
У зв`язку з наведеним 24 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову ЕНА №5840487, зокрема по факту вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.
У постанові від 10.09.2019 року по справі №537/2324/17 Верховний Суд наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених є обгрунтованим, навіть коли факт іншого порушення правил дорожнього руху не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.
Тож, незважаючи на те, що рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 17.11.2025 року по справі 163/2221/25 постанову серії ЕНА № 5840487 від 01.10.2025 року скасовано, а справу направлено у ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області на новий розгляд у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, поліцейський на момент зупинки мав достатні підстави вважати, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а відтак вимога пред`явити посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та страховий поліс є законною.
Тож доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з тим, що комплектацією транспортного засобу не передбачено встановлення бризговиків, що виключає наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП, а відтак підстави для зупинки транспортного засобу та перевірки документів відсутні, судом спростовуються.
Згідно ч.2 ст. 283 КУпАП п останова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів повинна містити, зокрема, відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) .
Згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА №6254394 ОСОБА_1 01.10.2025 року о 10 годині 02 хвилині по автомобільній дорозі Т0302, 56 км., керував транспортним засобом та в порушення п.2.4.а ПДР на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не пред`явив такі документи, відповідальність за що настає за ч.1 ст. 126 КУпАП, однак дослідженими у справі доказами встановлено, що вказане правопорушення фактично було вчинене 24 вересня 2025 року, що належним чином стверджується постановою серії ЕНА №5840487 від 01.10.2025 року та відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, крім того, позивачем не заперечується той факт, що подія, викладена у постанові, відбулася саме 24.09.2025 року.
Матеріалами відеозаписів належним чином підтверджується факт відмови ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, що дає підстави для висновку, що зазначення патрульним поліції в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильної дати вчинення правопорушення, не спростовує порушення позивачем вимог п.2.4.а Правил Дорожнього руху, та є опискою.
Отже в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.
Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження № К/9901/17897/18) та постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17 (провадження № К/9901/21710/18).
Посилання позивача на те, що у постанові не вказано модель та марку транспортного засобу не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, на підставі досліджених у справі доказів суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, знайшов своє належне та обґрунтоване підтвердження, розгляд справи поліцейським проведено без порушення прав позивача, а отже постанова серії ЕНА № 6254394 від 30 листопада 2025 року прийнята поліцейським правомірно, відповідно до закону, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законодавством.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 03 лютого 2026 року у справі № 163/2693/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 22 квітня 2026 року.