Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2026  	Справа №604/315/25 Провадження №2/607/1153/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс», позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №3825483 від 30.11.2021 у розмірі 24508,21 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 30.11.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 уклали договір про споживчий кредит №3825483. Відповідно до договору відповідачу надано кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок у сумі 10000,00 грн строком на 21 день, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-07/2024, згідно з яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №3825483 від 30.11.2021. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 24508,21 грн, з яких: 8046,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 15962,21 грн – заборгованість за відсотками, 500 грн – заборгованість за комісією. Оскільки кошти не були повернуті у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Ухвалою судді від 06.05.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо задоволення позову. Вказує, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які підтверджують перерахування відповідачу кредитних коштів. Також позивачем не доведено укладення між сторонами кредитного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Заявлені позивачем до стягнення відсотки нараховані поза межами строку кредитування та є не співмірними сумі кредиту, тому підлягають зменшенню. Положення кредитного договору щодо сплати позичальником комісії є нікчемними в силу Закону України «Про споживче кредитування».
У відповіді на відзив представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі. Згідно з наданими позивачем документами кредитний договір було підписано одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Крім того, відповідач частково сплачувала заборгованість, що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується листом ТОВ «ФК «Елаєнс», відповідно до якого 30.11.2021 було перераховано грошові кошти у розмірі 10000,00 грн на картку № НОМЕР_1 , номер договору – 3825483. Оскільки відповідач продовжувала строк кредитування шляхом сплати відповідних сум, то строк кредитування автоматично продовжувався. Тому проценти за користування кредитними коштами нараховані в межах строку кредитування.
У судове засідання 03.03.2026 представник позивача не з`явився. Просить розглянути справу без його участі та позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні 03.03.2026 щодо задоволення позову заперечила з підстав зазначених у відзиві на позов.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10.00 год. 05.03.2026.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.11.2021 ОСОБА_2 оформила анкету-заяву на кредит №3825483 на сайті: miloan.ua, в якій вказані її персональні дані як позичальника, визначена сума кредиту 10000,00 грн, строк кредиту 21 день з 30.11.2021 по 21.12.2021, комісія за надання кредиту 500,00 грн, проценти за користування кредитом 1323,00 грн, нараховуються за ставкою 0,63 відсотки від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом.
30.11.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 уклали договір про споживчий кредит (індивідуальну частину) №3825483, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника (п.1.1 Договору).
Відповідно до п.1.2, п.1.3, п.1.4, п.1.5.1, п.1.5.2, п.1.6 сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн. Кредит надається строком на 21 день з 30.11.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 21.12.2021. Комісія за надання кредиту: 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1323,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,63 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 Договору).
Відповідно до п.2.2.2 Договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору.
Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється (п.2.2.3 Договору).
Відповідно до п.2.3.1.1 Договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства за посиланням https:// miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Відповідно до п.2.3.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Відповідно до п.5.1 Договору, позичальник підтверджує зокрема, що:
до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією, передбаченою ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»;
до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами (у т.ч., викладеними у п.6.3) та правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору;
умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану;
до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в Законі України «Про споживче кредитування»;
інформація надана йому товариством з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання;
товариство в електронній формі повідомило його шляхом надання доступу до проекту цього договору (індивідуальної частини), правил та іншої інформації, розміщеної на сайті товариства, зокрема в розділах «Документи», «споживачам» про відомості (інформацію) вказані в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору). 
Договір підписано ОСОБА_2 30.11.2021 о 12:06 год. одноразовим ідентифікатором S15237, який відображається в примірнику електронного договору у системі «Електронний суд». 
У Додатку №1 до договору сторонами визначений графік платежів, згідно з яким позичальник мав повернути суму кредиту з нарахованими відсотками та комісією в розмірі 500,00 грн. 
Додатком №2 до договору є паспорт споживчого кредиту №3825483, яким передбачено такі ж умови кредитування, що у кредитному договорі.
Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 10.01.2025, кошти в розмірі 10000,00 грн перераховані 30.11.2021 на картку НОМЕР_1 згідно з договором 3825483.
Зазначене також підтверджується відомостями, наданими Акціонерним товариством «ПУМБ» у листі №КНО-07.8.5/8645БТ від 02.07.2025, на виконання ухвали суду від 17.06.2025 про витребування доказів, до якого також долучено виписку по рахунку відповідача.
У вказаному листі зазначено, що в банку на ім`я ОСОБА_2 була випущена банківська платіжна картка НОМЕР_2 до рахунку № НОМЕР_3 . Її фінансовий номер НОМЕР_4 . 30.11.2021 по картці була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 10000,00 грн.
26.07.2024 ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) уклали договір факторингу №26-07/2024 згідно з умовами якого клієнт відступає за плату своє право грошової вимоги до боржників строк виконання зобов`язань за якою настав або яке виникне у майбутньому, а фактор, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом і боржниками (п.2.1 Договору).
Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників для друку згідно додатку №4, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників для друку підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.6.1.3 Договору).
26.07.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» підписали акт приймання-передачі реєстру боржників для друку до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024.
Відповідно до реєстру боржників для друку до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором №3825483 від 30.11.2021 на загальну суму 24508,21 грн, з яких: 8046,00 грн - сума заборгованості за тілом, 15962,21 грн - сума заборгованості за відсотками, 500,00 грн – сума заборгованості за комісією.
Також до позовної заяви позивач надав відомість про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_2 по кредитному договору №3825483 за період з 30.11.2021 по 24.02.2022. Борг по тілу 8046,00 грн, борг по відсотках 15962,21 грн, борг по комісії 500,00 грн. Загальний борг 24508,21 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3825483 від 30.11.2021, складеного ТОВ «Факторинг Партнерс», заборгованість ОСОБА_2 станом на 07.03.2025 (за період з 26.07.2024 по 07.03.2025) становить 24508,21 грн, з яких: заборгованість по кредиту 8046,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 15962,21 грн; заборгованість за комісією 500,00 грн.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Щодо факту укладення кредитного договору.
Судом встановлено, що як сам кредитний договір із зазначенням усіх реквізитів відповідача, в тому числі паспортних даних, ідентифікаційного коду, місця реєстрації та проживання, так і додатки до договору про надання кредиту, а також інформація щодо умов кредитування підписані електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
Отже без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не був би укладений, тому суд вважає що кредитний договір №3825483 від 30.11.2021 у запропонованій формі укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи відповідає Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Щодо факту надання кредитних коштів.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі №204/2972/20.
Аналіз поданого позивачем розрахунку заборгованості у сукупності з довідкою ТОВ «Елаєнс» про переказ коштів та випискою АТ «ПУМБ» з карткового рахунку відповідача свідчить про те, що первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі, визначеному договором №3825483 від 30.11.2021. 
Крім того, матеріали справи містять докази погашення відповідачем заборгованості (тіла кредиту, процентів та комісії) за вказаним кредитним договором 
З огляду на викладене, відповідач фактично отримала та використала кредитні кошти.
Право вимоги за укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 кредитним договором за договором факторингу передано позивачу.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав свої зобов`язання згідно із кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість.
Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 8046,00 грн обґрунтовані та їх слід задовольнити.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 15962,21 грн суд зазначає таке.
Так, у кредитному договорі №3825483 від 30.11.2021, сторони погодили, що згідно з п. 1.3, п. 1.5.2, п.1.6 договору про споживчий кредит, кредит надається строком на 21 день зі сплатою процентів у розмірі 0,63% та стандартною (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до положень п.2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах.
Разом з тим, відповідно до п. 2.3.1.1 договору продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на три, сім та п`ятнадцять днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом).
Згідно з п. 2.3.1.2 договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. 
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) процентною ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Оскільки сторони у договорі погодили умови щодо пролонгації кредитування після завершення строку кредитування у 21 день щоразу на три, сім та п`ятнадцять днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом) або ще на 1 день, але на строк, що не перевищує 60 днів, тому строк пролонгації нарахування процентів за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, здійснюється за стандартною (базовою) процентною ставкою, визначеною договором у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним, але не більше пролонгованих 60 днів, а відтак позивач має право на стягнення з відповідача процентів, в тому числі і за період пролонгації.
При цьому, згідно із поданих позивачем відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №3825483 від 30.11.2021 вбачається, що у період із 30.11.2021 по 21.12.2021 нарахування відсотків за користування кредитом, перші 21 днів, передбачені п. 1.3 договору, підлягають сплаті проценти у розмірі 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору), що складає: 10000,00 (сума кредиту) * 0,63% * 21 (день) = 1323,00 грн.
21.12.2021 позичальником сплачено кошти в розмірі 1000,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за комісією, 546,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за процентами та 1000,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за тілом.
Тому відсотки нараховувалися у період з 22.12.2021 по 05.01.2022 за ставкою визначеною п.1.5.2 (0,63%) кредитного договору від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом в порядку передбаченому п.2.3.1.1 (15 днів), що складає: 9000,00 (сума кредиту) * 0,63% * 15 (днів) = 850,50 грн. 
В подальшому відповідачем 05.01.2022 сплачено кошти в розмірі 450,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за комісією, 425,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за процентами та 450,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за тілом.
Тому відсотки нараховувалися у період з 06.01.2022 по 12.01.2022 за ставкою визначеною п.1.5.2 (0,63%) кредитного договору від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом в порядку передбаченому п.2.3.1.1 (7 днів), що складає: 8550,00 (сума кредиту) * 0,63% * 7 (днів) = 377,06 грн. 
12.01.2021 відповідачем сплачено кошти в розмірі 256,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за комісією, 207,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за процентами та 256,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за тілом.
Тому відсотки нараховувалися у період з 13.01.2022 по 15.01.2022 за ставкою визначеною п.1.5.2 (0,63%) кредитного договору від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом в порядку передбаченому п.2.3.1.1 (3 дні), що складає: 8294,00 (сума кредиту) * 0,63% * 3 (днів) = 156,76 грн. 
15.01.2021 відповідачем сплачено кошти в розмірі 248,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за комісією, 202,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за процентами та 248,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за тілом.
Тому відсотки нараховувалися у період з 16.01.2022 по 18.01.2022 за ставкою визначеною п.1.5.2 (0,63%) кредитного договору від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом в порядку передбаченому п.2.3.1.1 (3 дні), що складає: 8046,00 (сума кредиту) * 0,63% * 3 (днів) = 152,07 грн. 
В подальшому у період з 19.01.2022 по 24.02.2022 відповідач не сплачувала жодної заборгованості, жодних дій для продовження строку кредитування на пільгових умовах не вчиняла (у справі відсутні докази на підтвердження таких обставин), тому відсотки нараховувалися за ставкою визначеною п.1.6 (5%) кредитного договору від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом в порядку передбаченому п.2.3.1.2 (37 дні), що складає: 8046,00 (сума кредиту) * 5% * 37 (днів) = 14885,10 грн. 
Таким чином, розмір нарахованих процентів за договором, з урахуванням сплат, становить 15962,21 грн (нараховані проценти: 1323 + 850,50 + 377, 06 + 156,76 + 152,07 + 14885,10 = 17744,49) - (сплачені проценти: 546 + 425 + 207 + 202 + 402,30 = 1782,30), що повністю узгоджується із відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, долученим позивачем до матеріалів справи.
Тобто, сторони 30.11.2021 обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами (погодили їх розмір) та відповідальність за порушення умов договору.
Також, слід звернути увагу на те, що позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно з договором факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 було продано борг відповідачки в розмірі 24508,21 грн, з яких: сума заборгованості по тілу кредиту 8046,00 грн, сума заборгованості по відсотках 15962,21 грн, сума заборгованості по комісії 500,00 грн.
Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося, а відсотки були нараховані протягом строку кредитування та пролонгації кредитного договору.
Відтак, з огляду на те, що в сукупності наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за договором заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті відсотків, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, а тому позов слід задовольнити частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 24008,21 грн, з яких основний борг – 8046,00 грн, заборгованість по відсотках — 15962,21 грн.
Доводи сторони відповідача щодо нарахування відсотків поза межами строку кредитування суд відхиляє, як необґрунтовані, керуючись вищенаведеними мотивами.
Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 500,00 грн, суд вважає її такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі №677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі №751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
З огляду на наведене, положення кредитного договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту суперечать положенням Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, аналіз статті 137 ЦПК України вказує на те, що учаснику справи можуть бути відшкодовані витрати на правничу допомогу, яка виконана саме адвокатом, а не іншим фахівцем в галузі права.
Представник позивача просить стягнути з відповідача 9000,00 грн витрат на правову допомогу.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надано: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений загальними зборами 01.11.2023; заявка на надання юридичної допомоги №216 від 01.02.2025; витяг з акту про надання юридичної допомоги №5 від 28.02.2025, відповідно до якого загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 9000 грн.
Проте, надані позивачем докази не підтверджують того, що саме адвокатом та яким саме виконана робота (надані послуги), чи є у нього (неї) відповідний статус.
Відповідно до п. 2.8. Договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, надання правової допомоги Клієнту здійснюється партнерами, адвокатами, співробітниками Адвокатського Об`єднання.
За таких обставин, у суду відсутні відомості про те, що витрати, які просить стягнути позивач із відповідача, пов`язані саме із правничою допомогою адвоката. Тому, у задоволенні вимоги позивача про стягнення цих витрат суд відмовляє.
Так як позов задоволений на 97,96% (24008,21 / 24508,21 х 100%), з відповідача на користь позивача слід стягнути 2372,98 грн судового збору (97,96% від 2422,40 грн).
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит №3825483 від 30.11.2021 у розмірі 24008,21 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8046,00 грн, заборгованість за відсотками 15962,21 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір в розмірі 2372,98 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження – вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, код ЄДРПОУ – 42640371. 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 , місце проживання – АДРЕСА_1 .

Рішення складено та підписано 05.03.2026.

Головуючий суддя  	П. Я. Стельмащук