Окнянський районний суд Одеської області 
Справа № 506/1154/25
Провадження № 2/506/25/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

16.03.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21801,42 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Вказана позовна заява надійшла до суду 30.12.2025 року через систему "Електронний суд". 
Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Так, за штатним розписом в Окнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена, у зв`язку з перебуванням у відпустці, а також суддя Чеботаренко О.Л. була відключена, у зв`язку з перебуванням у відпустці з 25.12.2025 по 09.01.2026 року. 
Крім того, суддя Чеботаренко О.Л. була відключена від автоматизованого розподілу цивільних та кримінальних справ відповідно до рішення зборів суддів №11 від 30.09.2025 року. 
На підставі рішення зборів суддів №1 від 12 січня 2026 року суддю Чеботаренко О.Л. було включено до автоматизованого розподілу всіх судових справ. 
Тому 12.01.2026 року проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю Чеботаренко О.Л.
Ухвалою від 23.01.2026 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 25.08.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Кредитний договір у формі заяви-приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №10211079312 про надання кредиту в сумі 16213,98 грн. Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме строком на 24 місяці, платності – 4,5% від загальної початкової суми кредиту, комісія за управління (обслуговування) кредиту – 648,56 грн. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 56,51% річних від загальної суми кредиту. Станом на 28.10.2025 року отримано оплат на суму 7300 грн. та заборгованість відповідача за кредитним договором складає 21801,42 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 9562,48 грн, заборгованість за сумою комісії – 12238,94 грн. Тому, вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує /а.с.2-4/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що у 2021 році він уклав кредитний договір та отримав кредит на придбання телефону. Деякий час він здійснював платежі на погашення заборгованості, а потім почалася війна і йому було не до кредиту, оскільки він є військовослужбовцем. У 2025 році з ним зв`язалися представники кредитора та він надав кредитору всі необхідні документи на підтвердження свого статусу військовослужбовця та, у зв`язку з цим, звільнення від сплати відсотків за кредитом. Йому тоді повідомили, що, з урахуванням сплачених ним сум, залишок його заборгованості склав близько 12 тисяч грн. Потім він вирішував свої проблеми зі здоров`ям та не мав можливості сплачувати кредит. Коли справа надійшла до суду, він намагався врегулювати спір та зв`язувався з представником позивача в телефонному режимі, але йому повідомили, що оскільки справа вже на розгляді в суді, то рішення вже буде прийматись судом. Він ознайомився з матеріалами справи, але не розуміє, яким чином утворилась заборгованість за комісією аж 12238 грн, оскільки в договорі вказано, що розмір комісії складає 648,56 грн, яку сплачено. При цьому, інших платежів, крім відсотків, від яких він звільнений, за договором немає. Тому він визнає позов лише в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту. При цьому, на його думку, поданням до суду даного позову позивач порушив його права, а учасники бойових дій та ветерани війни мають право не сплачувати судовий збір, якщо позов порушив їх права. Крім того, він заперечує проти стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що він адвоката не має.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
П.2 Публічної пропозиції на укладення Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» ТОВ «Сучасний Факторинг» від 12.01.2021 року /далі в тексті – Публічна пропозиція/ передбачено, що Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені Договором /а.с.6-7/.
Загальний розмір кредиту, розмір процентної ставки визначається в Заяві-приєднанні до Договору. Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитору в сумі та у строки, визначені в Графіку платежів, що подається Позичальником Кредитору разом з Заявою-приєднанням, відповідно до умов Публічної пропозиції (п.2.2 Публічної пропозиції).
Цільове призначення кредиту: на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.2.4 Публічної пропозиції).
25.08.2021 року ОСОБА_1 підписав Заяву-приєднання №10211079312 до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» ТОВ «Сучасний Факторинг» /а.с.8-9/.
Умови кредитування визначені в п.1 Заяви-приєднання. Сума кредиту: 16213,98 грн, строк кредиту – 24 місяці з моменту надання по терміни, визначені в Графіку платежів, що подається разом з цією Заявою-приєднання, з кінцевим терміном повернення 25.08.2023 року. Процентна ставка (звичайна) – 4,5% в місяць. Пільгова процентна ставка – 0% в місяць. Пільговий період до 25.02.2022 року. Комісія за управління (обслуговування) кредиту, за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 14 календарних днів – 648,56 грн. Штраф за кожний пропуск періодичного платежу – 648,56 грн. Комісія за надання кредиту – 0 грн.
Згідно з п.10 Заяви-приєднання, відповідач доручив ТОВ «Сучасний Факторинг» перерахувати суму кредиту 16213,98 грн в наступному порядку за наступними реквізитами:
- за товари у розмірі 13268,40 грн на користь ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ», згідно рахунку-фактури №ПСБ-1011-6710894 від 25.08.2021 року;
- за послуги страхування у розмірі 2945,58 грн на користь СК «ЕКТА», згідно договору страхування №101/91-ДАБ від 01.06.2021 року;
- у розмірі 0 грн на свою користь на оплату зобов`язань відповідача зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором.
Також 25.08.2021 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар», що оформлюється за особистої присутності споживача /зворот а.с.19 – а.с.10/.
Крім того, 25.08.2021 року між ТДВ «СК «ЕКТА» (Страховик) та відповідачем ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування фінансового ризику №10211079312. Страхова сума 16213,98 грн, страхова премія 2945,58 грн /зворот а.с.10/.
Згідно рахунку-фактури №ПСБ-1011-6710894 від 25.08.2021 року ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» (магазин «Фокстрот» м.Подільськ), загальна вартість товару (мобільний телефон та аксесуари) складає 13268,40 грн /зворот а.с.11/.
У листі-зобов`язанні від 25.08.2021 року ТОВ «Сучасний факторинг» повідомило про те, що прийняло рішення про надання кредиту ОСОБА_1 на придбання товару, вказаного в зазначеному рахунку-фактурі. Крім того, у вказаному листі-зобов`язанні міститься відмітка про те, що одночасно з отриманням товарів/послуг та підписанням цього листа-зобов`язання відповідач підтверджує доручення ТОВ «Сучасний Факторинг» перерахувати кредитні кошти за товари/послуги одержувачам, зазначеним ним у заяві на отримання кредиту №10211079312 від 25.08.2021 року. Вказаний лист-зобов`язання підписаний відповідачем ОСОБА_1 /а.с.11/.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт укладення кредитного договору та виконання кредитодавцем своїх обов`язків по наданню кредитних коштів.
При цьому, відповідач в судовому засіданні не оспорював факт укладення вказаного кредитного договору, з метою придбання телефону.
Згідно з п.11 Заяви-приєднання, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, визначаються в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що подається Позичальником разом із цією Заявою-приєднання та є Додатком № до Кредитного договору «Кошти в кредит».
Як вбачається з Графіку платежів до вказаного кредитного договору, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту, шляхом сплати 24 щомісячних платежів у період з 27.09.2021 року по 25.08.2023 року /а.с.9/. 
Згідно з п.5.3 Публічної пропозиції, Позичальник зобов`язується: повернути Кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та інші платежі в порядку та строки, визначені Договором, а також штраф, у випадку виникнення прострочення за виконанням зобов`язань по Договору; дотримуватись строків виконання зобов`язань, передбачених Договором, в тому числі, але не виключно щодо повернення кредиту та сплати процентів, комісій, відповідно до умов Договору; повідомляти Кредитора протягом 2 календарних днів про зміну персональних даних.
Як вбачається з Виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.11.2025 року, на думку позивача, заборгованість відповідача складає 21801,42 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту – 9562,48 грн, заборгованість за сумою комісії/відсотків – 12238,94 грн. Заборгованість за сумою комісії за обслуговування становить 0 грн. Отримано оплати на суму 7300 грн /а.с.14/.
Згідно з довідкою від 07.10.2025 року, відповідач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 з 26.02.2021 року по теперішній час /а.с.33, 47/.
Крім того, відповідач є учасником бойових дій /а.с.43, 45, 46/.
У 2023, 2024 та 2025 р.р. відповідач періодично проходив стаціонарне лікування /а.с.48, 49, 50, 51/.
На утриманні відповідача перебуває малолітня дитина /а.с.52/.
Також судом досліджені надані відповідачем копії квитанцій про погашення частини заборгованості за кредитним договором на загальну суму 2800 грн /а.с.44/.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до п.5.3 Публічної пропозиції, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором.
Так як відповідач не виконав свої зобов`язання в строк, встановлений кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 9562,48 грн підлягають задоволенню.
Що стосується комісії, слід зазначити наступне.
Відповідно до п.4.9 Публічної пропозиції, за надання та обслуговування кредиту для Позичальника можуть бути встановлені комісії у розмірі, визначеному в Заяві-приєднанні (за наявності), зокрема:
- комісія за надання кредиту, яка встановлюється в абсолютному значенні та підлягає сплаті в момент надання кредиту за рахунок суми кредиту. Цим сторони погодили, що комісію за надання кредиту Позичальник доручає Кредитору утримати одноразово в момент надання суми кредиту;
- комісія за управління (обслуговування) кредиту, яка встановлюється в абсолютному значенні та нараховується за кожен факт прострочення періодичного платежу, визначеного в Графіку платежів, якщо таке прострочення триває не менше 14 календарних днів. Комісія за управління (обслуговування) кредиту підлягає сплаті Позичальником у найближчу дату періодичного платежу, визначеного в Графіку платежів, що слідує за датою нарахування такої комісії.
Згідно з п.1 Заяви-приєднання, комісія за надання кредиту складає 0 грн. Комісія за управління (обслуговування) кредиту складає 648,56 грн за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 14 календарних днів. 
Таким чином, комісія за надання кредиту за вказаним кредитним договором не встановлена.
Щодо комісії за обслуговування кредиту, то як вбачається з Виписки з особового рахунку за кредитним договором, стовпець «комісія за управління (обслуговування) кредиту» містить інформацію про одноразове нарахування вказаної комісії 27.12.2021 року в сумі 648,56 грн та, з огляду на здійснені позивачем платежі, та залишок його заборгованості, вказана комісія відповідачем погашена. При цьому, в зазначеній Виписці вказано, що «Заборгованість за сумою комісії за обслуговування становить: 0,00 грн» /а.с.14/. 
Крім того, Виписці з особового рахунку у стовпці таблиці «комісія/відсоток за кредитом» міститься інформація про щомісячні нарахування у період з 25.04.2022 року по 25.08.2023 року на загальну суму 12238,94 грн. 
При цьому, у позовній заяві позивачем зазначено, що 12238,94 грн – це заборгованість відповідача за сумою комісії.
Таким чином, позивачем чітко не зазначено, що саме ним нараховано в сумі 12238,94 грн: комісію чи відсотки за користування кредитом.
При цьому, відповідач не може мати заборгованості за комісією за управління (обслуговування) кредиту з огляду на наступне.
Слід зазначити, що комісія при укладенні кредитного договору за своєю суттю є платою за надання додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику.
Разом з тим, як вбачається з умов кредитного договору, а саме п.4.9 Публічної пропозиції, п.1 Заяви-приєднання, кредитним договором, укладеним між сторонами, фактично передбачена комісія не як плата на додаткові та супутні послуги, які надаються позичальнику, а як відповідальність (штрафні санкції) за неналежне виконання грошового зобов`язання.
При цьому, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а позивачем нараховано комісію за прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором саме в цей період, то суд вважає, що 12238,94 грн підлягають списанню в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. 
Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» /тут і далі в редакції, яка діяла станом на день укладення кредитного договору/, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за управління (обслуговування) кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 по справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Укладений з відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір та паспорт споживчого кредиту не містять відомостей щодо переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з управлінням (обслуговуванням) кредиту (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, надання консультативних та інформаційних послуг тощо), за які кредитодавцем встановлена комісія за управління (обслуговування) кредиту.
З огляду на вказане, враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності та переліку таких послуг, в тому числі й підтвердження погодження їх з відповідачем при укладенні вищевказаного кредитного договору, відповідно кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за управління (обслуговування) кредиту є нікчемними відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
При цьому, згідно ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Зважаючи на вищевикладене в своїй сукупності, суд приходить до висновку, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 12238,94 грн слід відмовити.
При цьому, що стосується відсотків за користування кредитом, позовних вимог про стягнення яких позивачем не заявлено, однак які зазначені у Виписці з особового рахунку /а.с.14/ в графі таблиці «Комісія/відсоток за кредитом», слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» /в редакції яка діяла станом на день укладення кредитного договору з відповідачем/, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.
Таким чином, відповідачу, як військовослужбовцю, кредитодавцем не мали нараховуватись відсотки за користування кредитом. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 26.12.2018 року у справі №522/12270/15-ц.
Тому заборгованості за відсотками за користування кредитом відповідач мати не може.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено частково (на 43,86%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1062,46 грн (2422,40 грн * 43,86%).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що 20.06.2025 року ТОВ «Сучасний Факторинг» уклало з Адвокатським Бюро «Тараса Онищенка» в особі керуючого бюро – адвоката Онищенка Т.О., договір №20/06-СФ про надання правничої допомоги, за умовами якого Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, зокрема, що включає в себе підготовку позовних заяв та юридичний супровід справ, щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, перелік яких визначається окремими додатковими угодами.
Згідно з п.п.4.1, 4.3 вказаного договору, отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається з вартості послуг, тарифи яких, а також умови та порядок розрахунків узгоджуються сторонами та визначаються в додатках до цього договору.
П.2.3 договору передбачено, що безпосереднє представництво інтересів Клієнта від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Юхименко Юрій Юрійович.
Відповідно до акту №753 прийому-передачі наданих послуг від 12.12.2025 року, який є Додатком до вищевказаного договору, Адвокатське бюро «Тараса Онищенка» надало, а ТОВ «Сучасний Факторинг» прийняло наступні послуги на загальну суму 10000 грн: 
- надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;
- узгодження правової позиції;
- складання позовної заяви.
Також надано платіжну інструкцію №1215061 від 16.12.2025 року про перерахування ТОВ «Сучасний Факторинг» коштів в сумі 10000 грн на рахунок Адвокатського Бюро «Тараса Онищенка» з призначенням платежу: надання правничої допомоги згідно акту №753 від 12.12.2025 року, ДУ №7 Договір №20/06-СФ від 20.06.2025 /а.с.21/.
Вищевказані витрати суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, матеріалами справи доведено розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн, які підлягають розподілу між сторонами.
Тому, оскільки позов задоволено частково (на 43,86%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 4386 грн (10000 грн * 43,86%).
Суд відхиляє заперечення відповідача проти стягнення з нього витрат по сплаті судового збору, з посиланням на те, що він є учасником бойових дій, оскільки згідно з п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Дана справа пов`язана з порушенням прав позивача, а не з порушенням прав відповідача, як учасника бойових дій, тому підстави для звільнення його від сплати судового збору в даній справі відсутні.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" (адреса: 01024, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.39-А, код ЄДРПОУ 35310044) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21801,42 грн задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" заборгованість за кредитним договором №10211079312 в сумі 9562,48 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" судові витрати в сумі 5448,46 грн. (з них: судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1062,46 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу – 4386 грн.).
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя	О. Л. Чеботаренко