308/3467/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП в Закарпатської області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 122-2 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР №602076 від 27.02.2026 вбачається, що 27.02.2026 13:38:00 м. Ужгород, вулиця Ужанська 90 водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ марки Jaguar XF дн з НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку, яка була неодноразово подана поліцейським шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору а також увімкнення спеціального звукового сигналу, а саме сирена чим порушив п.2.4.ПДР – Невиконання водіями вимог про зупинку. Відповідальність передбачена: ст. 122-2 ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, смс повідомлення доставлено у на його мобільний номер телефону у мобільному додатку Viber.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зважаючи на викладені обставини, враховуючи, що правопорушник до суду повторно не з`явилася, сповіщалася про час і місце розгляду справи належним чином, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). 
Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.
Згідно п. 1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.
Згідно п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Згідно 8.9 а) ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.
Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №602076 від 27.02.2026 у вину ОСОБА_1 ,ставиться те, що він 27.02.2026 13:38:00 м. Ужгород, вулиця Ужанська, 90, керуючи ТЗ марки Jaguar XF дн з НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку, яка була неодноразово подана поліцейським шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору а також увімкнення спеціального звукового сигналу, а саме сирена чим порушив п.2.4.ПДР – Невиконання водіями вимог про зупинку. Відповідальність передбачена: ст. 122-2 ч.1 КУпАП
Вказане підтверджується відеозаписом з боді-камери поліцейського, при дослідженні якого у судовому засіданні встановлено: Під час зупинки було встановлено, що ОСОБА_1 , позбавлений права керування транспортними засобами, також у нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Проте під час складання адміністративних матеріалів, останній не дочекавшись закінчення процедури оформлення відносно нього матеріалів адміністративних правопорушень, поїхав із місця зупинки. У зв`язку із чим працівниками УПП в Закарпатській області прослідували за ним з метою його зупинки, однак тривалий час він законну вимогу працівників поліції про зупинку не виконував. ОСОБА_1 був зупинений за наслідками переслідування. Транспортний засіб перебуває у розшуку.
Відповідно до ст.. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Варто зазначити, що відповідно до вимог Розділу ІІ п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МЮУ від 09.12.2020 № 4248/5, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою (у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача). Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що вносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої його складено.
У графах, які не заповнюються при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ставиться прочерк.
Вказаний протокол відповідає вказаним вимогам. 
Водій не заперечував той факт, що він не виконав вимогу поліцейського щодо зупинки ТЗ під його керуванням. Так, ОСОБА_1 , підписав протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього за ч.1 ст. 122-2 КУпАП. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 122-2 КУпАП, відповідальність передбачена за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Таким чином, суд вважає що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з боді-камери поліцейського,розпискою про залишення на зберігання транспортного засобу; електронним рапортом. 
Вказане вище свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 , ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, а саме: невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, його дії працівником поліції, з урахуванням рапорту, який складав протокол, кваліфіковані правильно.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, та доходить висновку про необхідність накладення на гр. ОСОБА_1 , адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 статті 122-2 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
Відповідно до п.5 ч.2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328 грн. Таким чином, правопорушниці необхідно сплатити судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Керуючись ст. 122-2, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, п.5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду          О.В.Фазикош