Справа № 158/3827/25
Провадження № 2/0158/257/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

26 лютого 2026 року м. Ківерці 

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді – Костюкевича О.К.,
за участю секретаря судового засідання – Хмілевської І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В

Позивач ТОВ "Деал Фінанс Груп" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
Позов мотивує тим, що 27.04.2025 року ТОВ "ФК "Майбіз" та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № ДП 0014073, який підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 3500 грн строком на 84 днів із фіксованою процентною ставкою 0,9%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1050 грн.
Вказує, що ТОВ "ФК "Майбіз" виконало свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, перерахувавши 3500 грн на банківський рахунок відповідачки № НОМЕР_1 , за посередництва Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрофітГід" (PSP Platon), яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку.
Зазначає, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в розмірі 7196 грн., з яких: 3500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2646 грн. - сума заборгованості за процентами та 1050 грн. - сума заборгованості за комісією.
У подальшому ТОВ "ФК "Майбіз" та ТОВ "Деал Фінанс Груп" уклали договір факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025, за умовами якого позивач набув права вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором про надання кредиту № ДП 0014073 від 27.04.2025 року.
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконала, кредитні кошти не повернула, просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання кредиту № ДП 0014073 від 27.04.2025 року у розмірі 7196 грн., а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та 4500 грн витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.12.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України, сторонами подано до суду не було. Крім того, відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.04.2025 року між ТОВ "ФК "Майбіз" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № ДП 0014073, який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом відтворення одноразового ідентифікатора FX78Ip21.
За умовами вищевказаного кредитного договору ТОВ "ФК "Майбіз" надає ОСОБА_1 кредит в розмірі 3500 гривень (п. 1 Кредитного договору) строком на 84 дні (п. 3 Кредитного договору) з фіксованою процентною ставкою 0,9 % за кожен день користування кредитом (п. 5 Кредитного договору), зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 11050 грн (п. 10 Кредитного договору).
ТОВ "ФК "Майбіз" на виконання умов кредитного договору 27.04.2025 року надало відповідачці кредит в сумі 3500 грн, перерахувавши їх на належну ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією про виплату платіжної системи "Platon" № 44576-07024-47773 та наданою АТ "ПУМБ" на виконання ухвали суду випискою за банківською карткою № НОМЕР_2 за період з 27.04.2025 до 30.04.2025, емітованою на ім`я ОСОБА_1 
14.10.2025 року між ТОВ "ФК "Майбіз" та ТОВ "Деал Фінанс Груп" укладено договір факторингу № 14/10/25, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Майбіз" за грошові кошти відступає ТОВ "Деал Фінанс Груп" права вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимог.
Згідно з реєстром прав вимог до договору факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025 ТОВ "Деал Фінанс Груп" набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором про надання кредиту № ДП 0014073 від 27.04.2025 року в сумі 7196 грн., з яких 3500 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 2646 грн. - сума заборгованості по процентах та 1050 грн. - комісія за надання кредиту. 
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору, перехід прав вимог за кредитним договором до позивача, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 3500 грн., правові підстави для нарахування відсотків протягом погодженого сторонами строку дії договору та комісії, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки у користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту № ДП 0014073 від 27.04.2025 року в розмірі 7196 грн.
Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. 
Щодо вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн., суд зазначає таке.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладений між ТОВ "Деал Фінанс Груп" та адвокатом Ткаченко Ю.О.; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03.04.2018; витяг з акту № 3-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, відповідно до якого адвокат Ткаченко Ю.О. надала правову допомогу ТОВ "Деал Фінанс Груп" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором про надання кредиту № ДП 0014073 від 27.04.2025 року на загальну суму 4500 грн; платіжну інструкцію № 579936563.1 від 11.12.2025, відповідно до якого позивачем перераховано 139500 грн на рахунок адвоката Ткаченко Ю.О. в рахунок оплати згідно акту №3-ДІЛ приймання наданої правничої допомоги від 22.08.2025 за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.
Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась у спрощеному позовному провадженні, ціну позову, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн. 
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 610, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1049, 1054-1055 ЦК України, суд - 

У Х В А Л И В 

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за договором про надання кредиту № ДП 0014073 від 27.04.2025 року у розмірі 7196 (сім тисяч сто дев`яносто шість) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 
Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» адреса: м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, офіс 40/3, Київської області, код ЄДРПОУ 44280974.
Представник позивача - адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, адреса: м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, Київської області.
Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Текст рішення складений 26.02.2026 року.

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич