Справа № 297/540/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року м. Берегове 

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого ІЛЬТЬО І. І., 
при секретарі судового засідання Гарані О.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 , звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області, із заявою про встановлення факту родинних відносин.
Заінтересована особа: Берегівська державна нотаріальна контора, що розташована за адресою: м. Берегове, пл.. Кошута, 1, Закарпатської області. 
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка заявника, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 . За життя померлій ОСОБА_2 належав Сертифікат на право на земельну частку (ПАЙ) Серії ЗК №001993 від 21.09.1999 року згідно свідоцтва про право на спадщину ВВМ №928827 від 13.10.2004 року, остання сім`ї не мала, залишився тільки заявник.
На даний час відкрила спадщина на зазначене майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті тітки є неможливим, оскільки згідно свідоцтва про народження заявника, батьки вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , однак у матері у свідоцтві остання зазначена як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в графі батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 , а свідоцтві про народження тітки ОСОБА_7 , в графі батько вказаний як ОСОБА_5 , а мати ОСОБА_8 .
Померла, являється мені тіткою за моєю матір`ю, що підтверджується документами, а саме по свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 12.05.1950 року мати заявника ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , де батько ОСОБА_5 , а мати ОСОБА_6 . В подальшому моя мати ОСОБА_4 08.05.1971 року уклала шлюб з моїм батьком ОСОБА_9 після реєстрації шлюбу взявши прізвище батька ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_4 від 08.05.1971 року.
У свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 18.12.2004 року тітки ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в графі батьки, зазначений батьком
ОСОБА_5 мати ОСОБА_8 . 29.11.1966 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_11 взявши прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 .
Зважаючи на те, що в актових записах є розбіжності у написанні прізвища імен і по батькові у матері і татки, а саме у свідоцтві про смерть тітки така вказана як
ОСОБА_2 , а у свідоцтві про народження ОСОБА_12 батько ОСОБА_5 мати ОСОБА_8 , а у свідоцтві матері батько ОСОБА_5 мати ОСОБА_6 , державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, і роз`яснено з даного приводу звернутися до суду.
У зв?язку з цим, виникла необхідність встановлення факту родинних відносин, а саме факту того. шо померла ОСОБА_2 являється заявнику
ОСОБА_1 тіткою, що підтверджується вищезгаданими свідоцтвом про наше народження та шлюб. 
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду 
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. При цьому, згідно поданої заяви просив розглянути справу без його участі.
Приватний нотаріус Берегівського нотаріального округу Овдійчук О.Ю. в судове засідання не з`явилась, при цьому, подала заяву про розгляд справи без її участі.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. 
З матеріалів справи встановлено, шо згідно зі Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 17.02.2017 року померла ОСОБА_2 . 
Зі свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 Серії НОМЕР_6 від 13.05.1972 року встановлено, що у графі батьки вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Разом з тим, із свідоцтва про народження матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Водночас, із свідоцтва про народження ОСОБА_7 (померлої) вбачається, що її батьками є ті самі особи – ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , що об`єктивно свідчить про їх рідний сестринський зв`язок.
Таким чином, на підставі зазначених документів суд приходить до беззаперечного висновку, що ОСОБА_7 є рідною сестрою матері заявника, а отже, перебуває із заявником у ступені спорідненості «тітка – племінник».
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у подальшому у зв`язку з укладенням шлюбу відбулося змінення прізвища померлої з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується витягами з актових записів цивільного стану.
Ключовим у даній справі є наявність розбіжностей у написанні анкетних даних, а саме: варіації імені: ОСОБА_15 ; різні форми написання по батькові; зміна прізвища у зв`язку з укладенням шлюбу; особливості транслітерації та перекладу.
Суд зазначає, що такі розбіжності мають очевидний технічний характер та зумовлені: різними мовами ведення актових записів (українська, угорська); перекладом власних імен тм особливостями історичного ведення реєстрів.
При цьому, визначальними є не формальні відмінності у написанні, а сукупність ідентифікуючих ознак, зокрема збіг батьків, відповідність дат народження, логічна послідовність сімейних зв`язків та відсутність будь-яких даних, які б спростовували спорідненість.
Крім того, з листа державного нотаріуса Берегівської нотаріальної контори Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністертсва юстиції Овдійчук Олени Юріївни №349/0-16 від 08.11.2025 року вбачається, що заявнику відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за померлою тіткою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки йому необхідно підтвердити родинні відносини. 
Аналіз наведених документів свідчить про те, що у різних актах цивільного стану одні й ті самі особи зазначені з незначними розбіжностями у написанні імені та по батькові, що зумовлено перекладом із російської мови та технічними помилками при складанні документів. 
Разом з тим, зазначені розбіжності не змінюють суті встановлених документами обставин та не спростовують факту існування родинних зв`язків між заявником та його дідом.
Суд окремо наголошує, що оцінка доказів здійснюється не ізольовано, а у їх взаємному зв`язку, сукупності та взаємному доповненні.
У даній справі жоден доказ сам по собі не є вирішальним, однак їх сукупність утворює чітку, послідовну та логічно узгоджену картину родинних відносин, яка є внутрішньо несуперечливою та не спростована жодними доказами.
Суд вважає за необхідне окремо підкреслити, що формальний підхід до оцінки незначних розбіжностей у написанні анкетних даних не може превалювати над суттю правовідносин та фактичними обставинами справи. Ігнорування очевидного родинного зв`язку лише з підстав формальних неточностей у документах призвело б до необґрунтованого обмеження права особи на спадкування, що суперечить як принципам цивільного судочинства, так і загальним засадам справедливості та розумності.
Крім того, право особи на спадкування не може бути поставлене у залежність від технічних помилок або історичних особливостей ведення актових записів, які не впливають на реальне існування родинного зв`язку.
Більше того, відсутність будь-яких альтернативних версій походження особи, відсутність спору про право, а також узгодженість усіх досліджених доказів виключають будь-які сумніви у правильності встановленого факту.
За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).
Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).
В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.
Згідно роз`яснень, викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з роз`ясненнями п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника та ін. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Відповідно до п. 7 Постанови Племіуму Верховного суду України від 31.03.1995 року встановлено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. 
В даному випадку встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини. 
Таким чином, суд доходить переконання, що встановлення факту родинних відносин у даній справі є не лише правомірним, а й необхідним для забезпечення ефективного захисту прав заявника.
Враховуючи вищевикладене, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту - задовольнити. 
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ступенем спорідності є племінником ОСОБА_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. 

Суддя	  	Іван ІЛЬТЬО