Справа№938/1204/24 
Провадження № 2/938/13/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року        селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Чекан Н.М.
з участю секретаря судового засідання Мартищук Х.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна про встановлення юридичного факту, зміни черговості одержання права на спадщину, надання права на спадкування, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна про встановлення юридичного факту, проживання однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства нею та ОСОБА_3 з 27.04.1980 року до дня смерті чоловіка, зміни черговості одержання права на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надання права на спадкування їй після смерті ОСОБА_3 у другій черзі.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , житель села Красник Верховинського району Івано-Франківської області, з яким вона проживала як чоловік та дружина без оформлення шлюбу протягом 43 років. 25.03.2024 року позивач звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області зі заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, вказавши заінтересовану особу Верховинську селищну раду Верховинського району Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 06.06.2024 року залучено до участі в цій справі як заінтересовану особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_1 , – рідну сестру померлого ОСОБА_3 . Від заінтересованої особи ОСОБА_2 до суду поступила заява, в якій вона не оспорюючи факту спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 протягом 43 років без шлюбу, повідомила, що вона як спадкоємець другої черги також звернулася до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Вважаючи, що між ними може виникнути спір, просила залишити подану заяву без розгляду. Ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Верховинська селищна рада, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю залишено без розгляду. Враховуючи вказане, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач, ОСОБА_1 , проживала в с. Красник Верховинського району Івано-Франківської області разом з ОСОБА_3 з 1980 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки вони не бачили в цьому потреби. Протягом 43 років проживала з ОСОБА_3 в належному їй на праві власності житловому будинку АДРЕСА_2 . За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружина вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм будинку, робили в ньому ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, доглядали худобу та птицю, обробляли землю, фактично виконували права та обов`язки подружжя. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , організацією похорону займалася вона. За життя чоловік мав у власності дві земельні ділянки площею 0,5452 га та 0,2467 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у присілку Федівки села Красник Верховинського району Івано-Франківської області, що підтверджується державними актами на право власності за землю. Всі роботи щодо приватизації земельних ділянок від написання заяв до органів місцевого самоврядування до виготовлення технічної документації та отримання державних актів займалася вона, оскільки чоловік був особою з інвалідністю по зору. Для оформлення спадщини після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріуса. Однак їй було повідомлено про те, що оскільки вона не офіційна дружина ОСОБА_3 , тому рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 також звернулася його рідна сестра -відповідач у даній справі ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем другої черги. Однак позивач вважає, що слід змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 та надати їй, тобто позивачу, право на спадкування у другій черзі, оскільки вона з померлим прожили спільно 43 роки, родичі та односельчани вважали їх чоловіком та дружиною, їх сім`ю запрошували на святкування весіль та інших свят, вони разом з їх родинами святкували дні народження та іменини, вітали одні одних із святами та ходили в гості. Все своє життя вона працювала: спочатку в колгоспі, пізніше виконувала інші роботи в селі. Всі зароблені кошти витрачала на потреби сім`ї, сплачувала податки, купувала необхідні речі, продукти, ліки для чоловіка – особи з інвалідністю. Звичайно на ці потреби витрачалася і його пенсія по інвалідності, оскільки в них був спільний сімейний бюджет і всі фінансові питання вирішувалися разом. Вона весь час виконувала всю роботу по господарству, вирощувала худобу та птицю, доглядала за двома земельними ділянками, оскільки чоловік не міг виконувати такі роботи – був особою з інвалідністю першої групи загального захворювання без переогляду та потребував постійного стороннього догляду. Останні 9 років чоловік внаслідок тяжкої хвороби не міг сам пересуватися, вийти на подвір`я та зайти до хати міг лише за її допомоги. Протягом останніх 3-х років ОСОБА_3 перебував у безпорадному стані і не міг самостійно забезпечувати своїх потреб, був лежачим і всі роботи по догляду виконувала одна вона. За таких обставин вважає, що її позовні вимоги підлягають до задоволення.
Ухвалою суду від 04.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 30.12.2024 року продовжено строк підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 04.02.2025 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 . 
Ухвалою суду від 26.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Сторона позивача у судовому засіданні просила позов задоволити.
Відповідач у судовому засіданні вказала, що позов визнає частково, а саме не заперечує щодо проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю. У частині зміни черговості на одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_5 позовні вимоги не визнає. ОСОБА_6 останні роки був лежачим. Доглядала за братом також і вона, тобто відповідач.
Однак, надалі від позивача та її представника до суду поступило клопотання про проведення судового засідання 02.03.2026 року без участі сторони позивача, підтримання позовних вимог та клопотання про задоволення позову в повному обсязі, а від відповідача та її представника до суду поступило клопотання про визнання позову в повному обсязі внаслідок досягнення домовленостей між сторонами щодо укладення в нотаріуса договору про поділ спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_7 , директор Красницької гімназії, у судовому засіданні зазначила, що перебувала у службових відносинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вона, тобто свідок, стала директором Красницької школи в 1996-1997 роках. ОСОБА_3 працював оператором котельні, працювати йому було важко, бо був особою з інвалідністю, але працював добросовісно. Роботу він фактично виконував завжди з позивачем, яка його супроводжувала на роботу та з роботи. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом як сім`я. Останні роки ОСОБА_5 хворів, то позивач відпрошувалася з роботи, щоб допомогти ОСОБА_8 . Вона, тобто свідок, купляла вівці у позивача та покійного ОСОБА_9 . Позивач звільнилася з роботи у 2017 році. Всі події, про які вона розказує, відбувалися за період 2017-2018 роки. Після цього періоду вона спілкувалася з позивачем, зустрічаючись в селі, але не відвідувала ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_10 , вчитель початкових класів ОСОБА_11 гімназії, односельчанка, суду пояснила, що вона знала ОСОБА_5 . Вона, тобто свідок, з 2005 року працювала заступником директора Красницької школи, інколи виконувала обов`язки директора. У той час кочегаром працювала ОСОБА_4 , яка відповідально ставилася до своєї роботи. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спільно проживали однією сім`єю, позивач доглядала за своїм чоловіком, який був важко хворий лежачий. Після того, як ОСОБА_4 звільнилася з роботи, вона не спілкувалася з ОСОБА_4 , але була на похоронах ОСОБА_12 – чоловіка ОСОБА_4 . Раніше в будинку не була. ОСОБА_5 був похований з господарства, в якому проживала ОСОБА_4 . 
Свідок ОСОБА_13 , помічник вихователя ОСОБА_11 гімназії, в судовому засіданні вказала, що проживає на відстані 1 км від ОСОБА_4 та ОСОБА_14 . Позивач та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, позивач допомагала ОСОБА_5 на роботі. Останні роки життя ОСОБА_5 лежав, доглядала його ОСОБА_4 . Вони тримали худобу, позивач працювала фізично, бо ОСОБА_5 не міг.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона знає ОСОБА_14 з двадцяти семи років, ОСОБА_4 знає менше. Вона приїжджає до ОСОБА_2 дуже часто. Також неодноразово приходила із ОСОБА_14 в гості до вуйка (до ОСОБА_4 ). Вуйко жалівся, що не знає як буде доживати, що його мабуть буде доглядати ОСОБА_16 ( ОСОБА_14 ). Вона є у дружніх відносинах з ОСОБА_14 , приїжджає до неї в літній та зимовий період.
Свідок ОСОБА_17 , жителька с. Красник, суду вказала, що сторони є односельчанками. Близько 9 років вона дружить із сім`єю ОСОБА_14 , а саме ОСОБА_18 . Вона бачила як родина ОСОБА_14 ходила до вуйка – ОСОБА_3 допомагала йому у догляді, клали ватру, носили їжу, купляли штори. Вона, тобто свідок, приходила до будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на похорон. У неї, тобто свідка, є магазин біля школи. Вона неодноразово бачила ОСОБА_4 в стані сп`яніння, але це не було часто. Вона проживає в Краснику 27 років, протягом цього часу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали, як чоловік та жінка.
Свідок ОСОБА_19 , яка є дочкою відповідача в судовому засіданні пояснила, що у с. Красник проживає постійно з квітня 2022 року. Вона часто ходила допомагати вуйкові ОСОБА_5 . ОСОБА_20 був лежачий, останні роки вуйка ОСОБА_4 доглядала неналежним чином, вона пропадала з дому на декілька днів. ОСОБА_5 мав свої гроші і заощадження, які віддали позивачу на похорон, який організованого за його кошти. Вона була вдома у вуйка кожен день. ОСОБА_4 не спускалася до ОСОБА_5 з другого поверху. Вуйка вона, тобто свідок, не мила, але ноги перемотувала, виносила з-під нього відро. ОСОБА_5 встидався ходити на «відро», він ходив лише в присутності мами. ОСОБА_4 інколи доглядала ОСОБА_5 (в місяць два тижні), це за останні роки. ОСОБА_4 вуйкові ОСОБА_5 була жінкою, але вони не були одружені, цивільна дружина, у шлюбі вони вели спільне господарство, проживали більше 30-ти років, дітей не було.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що відповідач - її мама, а позивач – хресна мама. З 2009 року вона, тобто свідок, проживає з мамою і допомагала мамі «ходити» до ОСОБА_12 (накласти ватру, підстригти, погодувати). ОСОБА_4 жила на другому поверсі, а ОСОБА_5 на першому. ОСОБА_4 могло не бути дома по кілька тижнів. Її, тобто свідка, чоловік був опікуном за ОСОБА_5 , він допомагав йому чоловічою фізичною працею. Свідок заперечує, що позивач останні роки доглядала за ОСОБА_5 , бо позивач вживала алкогольні напої та пропадала на кілька днів. Вона, тобто свідок, була майже кожен день, піднімала ОСОБА_5 з ліжка, стригла, але не мила. Останні роки ОСОБА_4 не ставало пенсії, а вуйко гроші наскладав майже 80 тисяч гривень.
Свідок ОСОБА_22 жителька с. Красник, сусідка сторін, у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4 допомагала ОСОБА_14 , а ОСОБА_14 допомагала ОСОБА_4 . Останні роки ОСОБА_5 був лежачий. Знає, що ОСОБА_4 як жінка доглядала за ОСОБА_5 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 жили однією сім`єю, вели спільне господарство багато років, допомагала також і ОСОБА_14 . Похорон робила ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні вказала, що обслуговувала позивача, як соціальний працівник, з 2018 року. Вона, тобто свідок, приносила їй продукти, мала допомагати по дому, але цього ніколи не робила, бо завжди було чисто, дрова завжди були складені. Деколи могла допомогти на сінокосі. ОСОБА_24 коли приходила до позивача (раз на тиждень) в домі було чисто, приготовлено. Бачила, що саме позивач піднімала ОСОБА_5 з ліжка на вулицю, або в туалет. Коли почалася війна, ОСОБА_5 вже не виходив на двір. ОСОБА_5 був пенсіонером, бездітним. Продукти, які купляла свідок, то це за гроші ОСОБА_4 . У неї на обслуговуванні в с. Красник 70 осіб, в тому числі ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_25 , рідна сестра позивача, суду пояснила, що ОСОБА_26 і ОСОБА_27 прожили спільно 43 роки. Вони важко працювали, важко все заробляли. ОСОБА_5 був важко хворим. Догляд за ним здійснювала сестра, тобто позивач, яка купляла ліки для ОСОБА_5 . Свідок 18 років була за кордоном з 2000 до 2017 року. У гості до сестри приходила 2-3 рази на місяць, але постійно спілкувалася по телефону, також ОСОБА_27 дзвонив всім.
Свідок ОСОБА_28 , рідна сестра позивача, у судовому засіданні зазначила, що її сестра - ОСОБА_26 та ОСОБА_27 будували хату в с. Красник Верховинського району. Боднарук хворів, був особою з інвалідністю, доглядала його сестра, тобто позивач. Свідок була за кордоном з 2007 року до квітня 2023 року, тому не знає скільки років позивач доглядала за ОСОБА_5 . Опікуном ОСОБА_29 також був зять його сестри, але це було фіктивно, йому за все платилося. Боднарук мав пенсію, як особа з інвалідністю, сестра також мала пенсію. ОСОБА_5 був чоловіком її сестри - ОСОБА_1 , які офіційно одруженими не були, але жили в цивільному шлюбі 43 роки з 1980 року. За цей час побудували одну хату, зареєстрували на сестру. 
Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , виданим Верховинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 30.09.1999 року (а.с.10-11).
Із акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 17.10.2023 року (а.с. 16) вбачається, що ОСОБА_1 , жителька села Красник Верховинського району Івано-Франківської області, – пенсіонерка, проживає у власному житловому будинку загальною площею 103,7 кв.м.; з підсобного господарства має: земельну ділянку в розмірі 0,7172 га та 2 корови; за висновоком комісії встановлено, що ОСОБА_1 проживала в селі Красник в громадянському шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично проживав з ОСОБА_1 , вели спільне господарство до дня смерті. ОСОБА_1 здійснювала за власні кошти поховання ОСОБА_3 .
Із виписки з погосподарської книги №4 Красницького старостинського округу від 20.10.2023 року №556 (а.с.17) вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 в житловому будинку проживали ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (власник), куди прибула 10.01.2000 року, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , куди прибув 27.04.1982 року та вибув ІНФОРМАЦІЯ_2 (помер).
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 30.09.2023 року (а.с. 13) стверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис №280.
Із посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с.15) встановлено що ОСОБА_3 отримував пенсію як особа з інвалідністю першої групи.
Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ№027857 та серії ЯЗ№027858 (а.с. 18-19, 20-21) ОСОБА_3 - власник земельних ділянок площею 0,5452 та 0,2467 в ур. Федівки с. Красник Верховинського району Івано-Франківської області.
Повідомленням приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Мартищук О.Я. від 23.04.2024 року (а.с.22) рекомендовано ОСОБА_1 подати до нотаріуса документи, що підтверджують родинні зв`язки між нею та ОСОБА_3 .
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.
Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Відповідно до ст.ст. 3, 4, 7 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Обставини щодо сімейного життя, фактичних стосунків, між  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтвердили всі свідки, допитані в судовому засіданні, в тому числі відповідач та її родичі, які незважаючи на відсутність реєстрації шлюбу, вважали  ОСОБА_1 дружиною  ОСОБА_3 .
Враховуючи наведені обставини, надані докази, суд дійшов висновку, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 склались фактичні стосунки, притаманні подружжю: вони тривалий час проживали разом, між ними були стабільні відносини, спільний побут, домашнє господарство, сімейний бюджет тощо. 
Однак, суд вважає за необхідне вказати, що СК набрав чинності з 01.01.2004 року і зворотньої сили не має, тому його положення застосувуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили, в зв`язку з чим підлягає до задоволенню позовна вимога про встановлення факту проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю без реєстації шлюбу з 01.01.2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не з 27.04.1980 року до дня смерті чоловіка, як просить позивач.
Встановлення цього факту дає позивачу право на спадкування майна ОСОБА_3 , як спадкоємцю четвертої черги відповідно до статті 1264 ЦК України, як особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Щодо вимог про зміну черговості спадкування та надання права ОСОБА_1 на спадкування за законом разом зі спадкоємцями другої черги слід зазначити, що відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. В ст. 1262 ЦПК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).
Тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом.
В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18)).
Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.
На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги, впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги.
Стаття 1259 ЦК України передбачає можливість зміни черговості одержання права на спадкування, у тому числі і за рішенням суду.
Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 753/16113/20 (провадження № 61-2552св23).
Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Судувід 20 вересня 2022 року у справі № 372/3988/20-ц (провадження№ 61-5062св22), від 22 березня 2023 року у справі № 753/10668/19 (провадження № 61-11248св22).
Зважаючи на наведені обставини справи та визнання позову відповідачем внаслідок досягнення домовленостей між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо укладення в нотаріуса договору про поділ спадкового майна, суд приходить до переконання про задовлення позовних вимог і у цій частині.
Керуючись ст. ст. 258,259,265,268 ЦПК України,-
УХВАЛИВ :
Позов задоволити частково.
Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство в період часу з 01.01.2004 року до дня смерті чоловіка.
Змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в селі Красник Верховинського району Івано-Франківської області.
Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 в селі Красник Верховинського району Івано-Франківської області, у другій черзі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 ;
приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна, адреса місця знаходження: вул. Незалежності, 11, селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області.

Суддя        Наталія ЧЕКАН