Справа № 541/3041/25
Провадження № 2/536/181/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 

ВСТАНОВИВ:
31 липня 2025 року позивач, Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості посилаючись, що між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитні договори: 05 грудня 2019 року № 2001476544801, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 19 000 грн, 19 травня 2021 року № 1010097657, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 10 000 грн. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 09 квітня 2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 40 628 грн 71 коп, а саме: за кредитним договором від 05.12.2019 – 31 089 грн 11 коп, з яких: заборгованість за кредитом 18 952 грн, заборгованість за процентами 12 137 грн 11 коп, за кредитним договором від 19.05.2021 в сумі 9 539 грн 60 коп, з яких: заборгованість за кредитом 5 950 грн 23 коп, заборгованість за процентами 1 грн 37 коп, заборгованість за комісією 3 588 грн, що і просили стягнути з відповідача та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп.
Ухвалою судді від 08 вересня 2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.
Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). 
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтями 526, 1054 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно вимог ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.
Установлено, що сторони Акціонерне товариство «Перший міжнародний банк» та відповідач ОСОБА_1 05 грудня 2019 року шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб уклали кредитний договір № 2001476544801, на підставі якого Банк відкрив на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надав кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у сумі 6 000 грн, який потым збільшено до 19 000 грн.
19 травня 2021 року року між банком та відповідачем шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладено договір № 1010097657, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 10 000 грн.
Позивач АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши йому грошові кошти в сумі 19 000 грн та 10 000 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту, платіжною інструкцією від 19.05.2021.
З виписки по особовому рахунку з 19.05.2021 по 09.04.2025 та за період з 05.12.2019 по 09.04.2025 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і користувався ними, однак в порушення вимог ст. 526 ЦК України взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, кредит, проценти, не сплачував.
Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості, станом на 09.04.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед Банком становить 40 628 грн 71 коп, а саме: за кредитним договором від 05.12.2019 – 31 089 грн 11 коп, з яких: заборгованість за кредитом 18 952 грн, заборгованість за процентами 12 137 грн 11 коп, за кредитним договором від 19.05.2021 в сумі 9 539 грн 60 коп, з яких: заборгованість за кредитом 5 950 грн 23 коп, заборгованість за процентами 1 грн 37 коп, заборгованість за комісією 3 588 грн.
Так, суд частково погоджується з вказаними розрахунками заборгованості в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентів в загальному розмірі 37 040 грн 71 коп, а саме: за кредитним договором від 05.12.2019 № 2001476544801 у сумі 31 089 грн 11 коп, з яких: заборгованість за кредитом 18 952 грн, заборгованість за процентами 12 137 грн 11 коп, за кредитним договором від 19.05.2021 № 1010097657 в сумі 9 540 грн 97 коп, з яких: 5 050 грн 23 коп заборгованості за кредитом та 1 грн 37 коп заборгованості за процентами.
Щодо стягнення комісії за договором від 19.05.2021 №1010097657 в сумі 3 588 грн, суд не вбачає підстав для її стягнення з відповідача, оскільки аналіз змісту цього договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надається відповідачу, та за які банком встановлена комісія, відсутні докази наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплатити таку комісію, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування». 
Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. 
Так як позов задоволено частково, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 208 грн 47 коп.

Керуючись статями 13, 81, ч. 2 ст.141, 259, 263-265,279 ЦПК України, на підставі статей 525, 526 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість в сумі 37 040 (тридцять сім тисяч сорок) грн 71 коп та судовий збір в сумі 2 208 (дві тисячі двісті вісім) грн 47 коп.
Відмовити в решті позовних вимог.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду. 

Суддя	С. М. Клименко