Справа № 144/1520/25
Провадження № 2/144/100/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Магдяк Н.І.,
за участю секретаря Сльоти Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія ЕЛ. ЕН. ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія ЕЛ. ЕН. ГРУП» (далі – ТОВ «ФК ЕЛ. ЕН. ГРУП») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Посилався на те, що 26.04.2024 року ОСОБА_1 уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежні фінанси» (первісний кредитор) кредитний договір №1445358, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 гривень, строком на 345 днів, з 26.04.2024 року. Дата погашення кредиту 06.04.2025 року, процентна ставка становить 1,19% та застосовується у межах строку кредиту.
Відповідно до п. 1.5.2, 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 11579,40 грн. 
Відповідно до п. 2.1 Договору комісія за надання кредиту нараховується кредитодавцем одноразово в момент видачі кредиту на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 2.2.2 Договору комісія за надання кредиту нараховується кредитодавцем одноразово в момент видачі кредиту.
Цей кредитний договір було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1 Договору).
Кредитний договір №1445358 був підписаний 26.04.2024 року о 12:41 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 357584 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернет https://pango.com.ua.
Факт перерахування коштів 26.04.2024 за договором підтверджується довідкою вихідний номер №7/6768 від 20.12.2024 року.
Згідно п. 4.1 Договору у разі просторочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у ОСОБА_1 виникла заборгованість по кредитному договору від 26.04.2024 року №1445358, яка станом на 04.09.2024 року становить 13102 грн. 72 коп., з яких: 3000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 4542 грн. 72 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 4900 грн. 00 коп. сума заборгованості за несплату штрафів; 660,00 грн. – заборгованість за комісією за надання кредиту.
04.09.2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» було укладено Договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 1445358 від 26.04.2024 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП».
Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 13102 грн. 72 коп. та понесені судові витрати розмірі 9422,40 грн.
Ухвалою суду від 10.10.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем відзиву на позов подано не було.
Ухвалою суду від 11.11.2025 за клопотанням позивача витребувано докази по справі.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання, що відповідає положенням п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України та правовій позиції КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/77944/18 (61-185-св23). Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 26.04.2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №1445358 (а. с. 10-13).
Пунктом 1.1. цього договору визначено, що кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк, визначений в п. 1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за користування кредитом та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки /терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Тип кредиту – кредит.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 3000, 00 грн. (п. 1.2 Договору). Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів. Дата надання кредиту 26.04.2024 року. Дата погашення кредиту 06.04.2025 року (п. п. 1.3, 1.4 договору).
Комісія за надання кредиту 690,00 грн., яка нараховується за ставкою 23,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 договору).
Як передбачено п. 1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 12269,40 грн. Денна процентна ставка складає : (12269,40 грн./3000,00 грн.)/345 днів*100%=1,19%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 12720,15 відсотків річних (п. 1. 5 договору). Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 511,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів (п. п. 1.5.2, 1.5.3 договору). 
Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 . 
Підпунктом 3.2.6. кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим договором кредитодавець отримає від позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим договором, такий платіж (кошти) відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання зобов`язань позичальника за цим договором. 
У разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів. 
Факт одержання коштів ОСОБА_1 підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» (далі - ТОВ « ФК «Контрактовий Дім») від 20.12.2024 за Вих. №7/6778, згідно якої вбачається, що ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» повідомило про успішність наступної операції, згідно договору з ТОВ «ФК «Незалежні фінанси»), №120523/1 від 12.05.2023, перерахування коштів 26.04.2024 о 12:41 на платіжну картку клієнта на суму 3000 гривень № НОМЕР_1 , ID платежу 1399703880 (а. с. 9).
Також на ухвалу суду про витребування доказів АТ КБ "ПриватБанк" повідомив, на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 26.04.2024 перераховано кошти на сму 3000 грн. (а. с. 60-61).
04 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежні фінанси» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел. Ен. ГРУП» (фактор) було укладено договір факторингу № 0409024 (а. с. 29-31), у відповідності до умов якого, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплати клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 як додатку до договору факторингу № 04092024 від 04.09.2024 року ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» передало ТОВ «ФК «Ел. Ен. ГРУП» право вимоги, в тому числі за договором №1445358 до боржника ОСОБА_1 на суму 13 102,72 грн. (порядковий номер 386).
Згідно вказаного Реєстру сума заборгованості становить 13102 грн. 72 коп., з яких: 3000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 4 542 грн. 72 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 660 грн. сума заборгованості за комісією; 4900 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею (штрафами) (а. с. 34). Така ж сума заборгованості підтверджується витягу з акту приймання-передачі прав №1 від 04.09.2024 року до Договору факторингу №04092024 від 04 вересня 2024 року (а. с. 41). 
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Як встановлено судом, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у визначеному Законом порядку набуло право вимоги до ОСОБА_1 .
Із дослідженого судом договору про споживчий кредит №1445358 від 26.04.2024 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як було встановлено судом, договір про споживчий кредит №1445358 від 26.04.2024 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою електронного підпису (357584), та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Із копії вказаного договору видно, що ОСОБА_1 як позичальник за кредитним договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши відповідачу свої персональні дані (РНОКПП, мобільний номер та номер картки НОМЕР_1 ).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Таким чином, оскільки відповідач не виконала належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами договору про споживчий кредит, а позивач набув право вимоги за ним згідно укладеного договору відступлення прав вимоги, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 8202,72 грн, розмір якої в частині суми боргу, процентів, комісії доведений позивачем та не оскаржувався відповідачем.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 4900 гривень суми заборгованості за несплату штрафів суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який триває донині.
У зв`язку із зазначеним, оскільки позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного стану, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит №1445358 від 26.04.2024 року у розмірі 8202 грн. 72 коп., з яких: 3000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 4542 грн. 72 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 660,00 грн. – заборгованість за комісією за надання кредиту.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: договір про надання правової допомоги №1 від 11.11.2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та адвокатом Боденко А.А., ордер на надання правничої допомоги від 28.09.2025 року, згідно якого адвокат Боденко А.А. надає правову допомого ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на підставі договору №1 від 11.11.2024 року, копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю, згідно якого адвокат Боденко А.А. має право на заняття адвокатською діяльністю з 14.04.2021 року, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №1 від 11.11.2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Боденко А.А. на виконання умов договору про надання правової допомоги №1 від 11.11.2024, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7000 гривень.
У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі № 757/29103/20-ц зазначено, що витрати за адвокатські послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.
Велика палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №206/4841/20 звернула увагу на те, що при вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених позовних вимог.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи принцип пропорційності задоволених позовних вимог при покладенні на сторін судових витрат, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4382 гривень 00 копійок. 
Відповідно ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 1516 грн. 42 коп.
Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві, суд в тому числі керується практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29).
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625,1049,1050 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13,76-83, 130, 131, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія ЕЛ. ЕН. ГРУП» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ), останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія ЕЛ. ЕН. ГРУП» (ЄДРПОУ 41240530), яке розташоване в м. Київ, вул. Грушевського, 10, заборгованість за договором про споживчий кредит №1445358 від 26.04.2024 року у розмірі 8 202 грн. (вісім тисяч двісті дві) гривні 72 коп., понесені судові витрати у розмірі 1516 грн. (одна тисяча п`ятсот шістнадцять) гривень 42 коп. судового збору та 4382 (чотири тисячі триста вісімдесят дві) гривні 00 коп. у рахунок понесених витрат на правничу допомогу. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія ЕЛ. ЕН. ГРУП», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 10, код ЄДРПОУ 41240530.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення виготовлено та підписано 13 лютого 2026 року.

Суддя: Н.І. Магдяк