10.03.26
22-ц/812/430/26
Справа №489/5975/24
Провадження № 22-ц/812/430/26
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А
Іменем України
10 березня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
із секретарем судового засідання - Шурмою Є.М.,
за відсутності осіб, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
подану її представником ОСОБА_2 
на рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2025 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Кокорєвим В.В., повний текст складено того ж дня, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:
У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ « ФК «ЄАПБ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 06 січня 2021 року між ТОВ "АВЕНТУС Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3459698, відповідно до умов якого відповідачу надаються кошти кредиту у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. 
30 листопада 2021 року між ТОВ "АВЕНТУС Україна" та позивачем було укладено договір факторингу №30112021, відповідно до умов якого ТОВ "АВЕНТУС Україна" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача в сумі 34075,83 грн., яка складається: 10389 грн сума заборгованості за основною сумою боргу. 23686.83 грн заборгованості за відсотками.
З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. А відтак відповідачка має непогашену заборгованість у вказаному розмір.
30 квітня 2021року між ТОВ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №0632163433, шляхом підписання Акцепту оферти від 30 квітня 2021року.
22 червня 2022 року між ТОВ "ІНФІНАНС" та позивачем укладено договір факторингу №22/06-22, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшли права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача в сумі 43830,00 грн. яка складається: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу. 39830 грн заборгованості за відсотками
З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. А відтак відповідачка має непогашену заборгованість у вказаному розмірі.
02 квітня 2021року між ТОВ "Кредитна установа "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3429613287/660736, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
09 грудня 2021 між ТОВ "КУ"ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" та позивачем укладено договір факторингу №09122021, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшли права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача в сумі 23850,00 грн., яка складається: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу. 17850 грн заборгованості за відсотками
З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. А відтак відповідачка має непогашену заборгованість у вказаному розмір.
29 квітня 2021року між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №19542-04/2021, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 
30 листопада 2021 між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та позивачем укладено договір факторингу №30112021-1, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшли права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача в сумі 14000,00 грн., яка складається: 3400 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 10500 грн заборгованості за відсотками.
З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. А відтак відповідачка має непогашену заборгованість у вказаному розмірі.
Зважаючи на те, що належним чином умови договорів позики відповідачем не виконано, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3459698 в розмірі 34075,83 грн, заборгованість за договором позики №0632163433 в розмірі 43830,00 грн, заборгованість за кредитним договором №3429613287/660736 в розмірі 23850,00 грн, заборгованість за кредитним договором №19542-04/2021 в розмірі 14000,00 грн та судові витрати.
Рішенням Інгульського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №3459698 в розмірі 34 075,83 гри., з яких: 10 389,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 686,83 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Договором позики № 0632163433 в розмірі 43 830,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 830,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 3429613287/660736 в розмірі 23 850,00 гри., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 850,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 19542-04/2021 в розмірі 14 000,00 гри., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а всього на загальну суму 115755 грн. 83 коп.) та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 
У задоволенні вимог про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи відмовлено.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №3459698 від 06 січня 2021 року, договором позики №063163433 від 30 квітня 2021 року, кредитним договором №3429613287/660736 від 2 квітня 2021 року, кредитним договором №19542-04/2021 від 29 квітня 2021 року.
Відповідно до наданих представником позивача розрахунків заборгованості, заборгованість відповідача за Кредитним договором №3459698 в розмірі 34 075,83 гри., з яких: 10 389,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 686,83 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Договором позики № 0632163433 в розмірі 43 830,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 830,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 3429613287/660736 в розмірі 23 850,00 гри., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 850,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 19542-04/2021 в розмірі 14 000,00 гри., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Підписання Кредитного договору №345969, Договору позики № 0632163433, Кредитного договору № 3429613287/660736, Кредитного договору № 19542-04/2021 здійснювалось електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний ОСОБА_1 у вище зазначених договорах. Відповідно до вимог законодавства, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 зверталася до ТОВ "АВЕНТУС Україна", ТОВ "ІНФІНАНС", ТОВ "КУ"ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА", ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" або до ТОВ "ФК "ЄАПБ" про зміну умов кредитування, зміну порядку нарахування відсотків. 
Окрім того, суд зазначав, що відповідач вказує, що розмір заборгованості нараховано позивачем невірно, проте вона не користується своїм процесуальним правом щодо подання клопотання про проведення судово-економічної експертизи та не надає суду своїх розрахунків такої заборгованості, тому суд позбавлений можливості самостійно перевірити правильність нарахувань, проведених позивачем.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника Захар`єву Я.В. посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, просила рішення суду скасування та ухвалення нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Так, звертає увагу, що позивач мав додати до позовної заяви документальне обґрунтування кредитної заборгованості, зокрема виписку по особовому рахунку позичальника та детальний розрахунок, на підставі яких суд був би спроможний самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості. Проте позивач не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей 12 , 81 ЦПК України, на підтвердження визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за кредитним договором. 
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо, на підтвердження перерахування на рахунок відповідача грошових коштів за кредитними договорами. Відповідач не отримувала грошових коштів за вказаним договором.
Як вбачається із змісту позовної заяви, належних доказів видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі позивачем надано не було. Жодних доказів видачі кредитних коштів за Кредитним договором №3459698 06.01.2021 р. та за Кредитним договором № 3429613287/660736 від від 02.04.2021 р. взагалі надано не було. 
В якості доказу видачі коштів за Договором позики № 0632163433 від 30.04.2021 р. надано квитанцію ТОВ «Універсальні платіжні рішення». В якості доказу видачі коштів за Кредитним договором № 19542-04/2021 від 29.04.2021 р. надано довідку ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН». Дані повідомлення не містить ні дані отримувача, ні призначення платежу, ні номер договору, ні рахунок на який зараховувались кошти. Долучені документи не є первинними бухгалтерським документом, не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу первісним кредитором коштів на картковий рахунок, який належить саме відповідачу. Також в матеріалах справи відсутні докази верифікації банківської картки, на яку, начебто, здійснювалося перерахування коштів за договором.
Наголошує, що позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів на користь відповідача, а також доказів наявності заборгованості саме в заявленому розмірі, які б відповідали вимогам процесуального закону, положенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» , Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів України».
Також, відповідно до п. 1.4 Кредитного договору №3459698 від 06.01.2021 р.1.4 строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Відповідно до Графіку платежів (додаток 1), дата повернення кредиту 05.02.2021 р., сума нарахованих процентів складає 6412,50 грн. Розрахунок заборгованості, наданий Позивачем не містить порядок нарахування заборгованості за період 09.02.2021 - 30.11.2021 р.р., що позбавляє можливості суд та відповідача перевірити правильність нарахування відсотків за даний період. При цьому, як вбачається з розрахунку, тіло кредиту станом на 30.11.2021 р. зменшене, тобто позичальником здійснювались проплати за кредитним договором, при цьому інформацію, яким чином вони були розподілені Позивачем надано не було.
Згідно Договору позики № 0632163433 від 30.04.2021 строк кредиту складає 30 днів, загальна вартість кредиту у грошовому виразі складає 2100,00 грн. Розрахунок заборгованості, наданий Позивачем не містить порядок нарахування заборгованості за період до 22.06.2022 р., що позбавляє можливості суд та Відповідача перевірити правильність нарахування відсотків за даний період. Арифметичний розрахунок процентів за даний період також є не вірним (70,00 грн*357днів= 24990,00 грн., а позивачем вказано заборгованість по процентах за даний період 39760,00 грн.). 
Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору № 3429613287/660736 від 02.04.2021 р. Кредит надається строком на 30 днів., тобто до 01.05.2021 р. Відповідно до Графіку платежів (додаток 1), сума нарахованих процентів складає 4500,00 грн. Розрахунок заборгованості, наданий Позивачем не містить порядок нарахування заборгованості за період до 09.12.2022 р., що позбавляє можливості суд та Відповідача перевірити правильність нарахування відсотків за даний період.
Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору № 19542-04/2021 від 29.04.2021 надається строком на 30 днів, тобто до 28.05.2021 р. р. кредит відповідно до Графіку платежів (додаток 1), сума нарахованих процентів складає 2625,00 грн. При цьому, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо ініціювання боржником пролонгації строку кредитування відповідно до умов кредитних договорів та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, та в матеріалах справи такі докази, подані в порядку ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, відсутні.
Крім того, суд першої інстанції не перевірив співмірність заявлених до стягнення сум, не врахував принципи справедливості, добросовісності та розумності, не з`ясував, чи не створює заявлена сума процентів істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду відповідачу як споживачу фінансових послуг, що суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» та правовим позиціям Конституційного Суду України.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.
Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином. Їх неявка в силу приписів частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 06 січня 2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено договір №3459698, за умовами якого:
сума кредиту склала 15000 грн.( пункт 1.3 Договору), 
строк кредиту 30 діб. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених у розділі 4 цього Договору ( пункт 1.4 договору);
стандартною процентна ставка 1,90% в день, зниженою процентною ставкою 1,43% в день. Вказаний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Знижена процентна ставка 1.43 1% в день та застосовується , якщо споживач в межах строку, визначеного у п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове погашення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою .
Згідно з п.1.8 Договору орієнтована загальна вартість на дату укладання договору складають за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 23550, 00 грн (п.1.8.1), за зниженою ставкою 21412.50 0 грн (п. 1.8.2.).
Відповідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої палатіжної картки, реквізити яеої надані споживачем товариству з метою отримання коштів .
Відповідно до п.2.2. Договору сума кредиту (його частина) перераховуються Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладання цього договору.
Згідно п.4.1, 4.3, 4.4 Договору, строк кредиту може бути продовжено:
- за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) Договору; або
- в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору.
Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору.
Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля Сторін передбачена в п.4.2 Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.
Положеннями п. 6.1 Договору передбачено, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться відповідно до Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п.6.1.1 Договору.
Зі змісту п. 9.6. Договору слідує, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони Товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомлена на веб-сайті, з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», а також погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, (п.п. 9.8. п. 9 договору позики).
Вказаний договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М779465.
Відповідно до Графіку платежів (додаток 1), дата повернення кредиту 05.02.2021 р., сума кредиту - 15000 грн., сума нарахованих процентів складає 6412,50 грн. разом до сплати 21412.50 грн.
Також відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором також підписано Паспорт споживчого кредиту, який дублює умови кредитного договору. 
Згідно з карткою обліку Договору (розрахунку заборгованості) 07 лютого 2021 року відповідачем сплачено 10982.50 грн.. які зараховано на погашення основного боргу – 4000 грн, оплата процентів- 6982.50 грн.
Згідно розрахунку заборгованості , станом на 30 листопада 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 3459698 від 06 січня 2021 року 34075.83 , з яких 10389 грн- сум заборгованості за основою сумою боргу, 23686.83 сума заборгованості по відсоткам (а.с. 19,106-107).
30 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено Договір факторингу № 30112021 та акт прийому-передачі Реєстру боржників 30.11. 2021 року за даними яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошових вимог, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плата за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників (а.с15-16,17).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 301120121 від 30.11.2021 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за договором № 3459698 від 06 січня 2021 року №8287026 від 14.09.2024, сума заборгованості ОСОБА_1 становить 34075.83 грн, з яких 10389 грн- сум заборгованості за основою сумою боргу, 23686.83 сума заборгованості по відсоткам (а.с.18).
30 квітня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0632163433/1, відповідно до якого, Кредитодавець надав Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоnеуВООМ Loyal».
Основні умови кредиту (траншу): розмір кредиту 4000 грн, строк користування кредитом (траншем) - 30 днів, строк дії договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка - 638,75%, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні 2100 грн, за умовами належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) - 638,75 %.
Всі інші умови викладені у договорі надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0632163433/1 від 30 квітня 2021 року, зокрема щодо порядку зміни і припинення дії договору, та Правилах надання грошових коштів у позику( а.с.26,27,28).
Відповідно до довідки про ідентифікацію, наданої представником позивача, відповідача ідентифіковано, акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатор 0w912q, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор 380632163433( а.с.29).
Позичальникові за квитанцією, наданою представником позивача, на карту НОМЕР_1 було зараховано 4000 грн. (номер операції 88111476)( а.с.31).
Заборгованість відповідача за цим договором станом на 22 червня 2022 року становить 43830.00 грн , з яких 4000 грн- сум заборгованості за основою сумою боргу,39830.00 сума заборгованості по відсоткам а.с.109-115. 
Відповідача повідомлено про відступлення права вимоги листом від 22 червня 2022 року та вказано проте, що у зв`язку з боргом за цим кредитним договором , такий підлягає сплаті новому кредитору( а.с.30).
22 червня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ "ІНФІНАНС" було укладено Договір факторингу №22/06-22 та акт прийому-передачі Реєстру боржників 22.02.2022 року за даними яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошових вимог, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плата за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників (а.с.32-34,35).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № №22/06-22 від 22.06.2021 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за договором № 0632163433/1 від 30 квітня 2021 року, сума заборгованості ОСОБА_1 становить 43830.00 грн , з яких 4000 грн- сум заборгованості за основою сумою боргу,39830.00 сума заборгованості по відсоткам (а.с.36).
02 квітня 2021 року між ТОВ "КУ"ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" та ОСОБА_1 укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №3429613287/660736, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, платності, зворотності, а останній зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором; кредит надається строком на 30 днів, тобто до 01.05.2021, за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу, тип процентної ставки - фіксована. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису. 
Відповідно до додатку №1 до цього договору від 02 квітня 2021 року сторонами погоджено графік розрахунків та орієнтовану сукупну вартість кредиту: строк на який надано кредит – 30 днів, сума -6000 грн, фіксована процентна стаавка-2.5%, сума нарахованих процентів за користування кредитом 4500 грн, а всього до сплати 10500 грн( а.с.42).
Договір та додаток №1 до нього позичальником підписано електронним підписом R 30455.
За заявкою від 03 травня 2021 року продовжено строк дії договору ( пролонгація кредит). Сторонами строк дії договору продовжено з 01 травня 2021 року по 01 червня 2021 року ( а.с.43).
09 грудня 2021 року між ТОВ "КУ"ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" та позивачем укладено договір факторингу Договір факторингу №09122021 та акт прийому-передачі Реєстру боржників 09 грудня 2021 року за даними яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошових вимог, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плата за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників (а.с.45-47 48).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 09122021 від 09.12.2021 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за договором № №3429613287/660736 від 02 квітня 2021 року, сума заборгованості ОСОБА_1 становить 23850 грн, з яких 6000 грн- сум заборгованості за основою сумою боргу17850.00 сума заборгованості по відсоткам (а.с.49).
29 квітня 2021 року між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №19542-04/2021, відповідно до умов якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3500,00 грн. на умовах строковості, платності, зворотності, строком на 30 днів, тобто до 28.05.2021; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу, тип процентної ставки - фіксована. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису. 
Згідно з інформаційною довідкоюТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28.05.2024 підтверджено переведення 3500,00 грн. 29.04.2021 на карту НОМЕР_1 , код авторизації 896000.
Заборгованість відповідача за цим договором станом на 29 листопада 2021 року становить 14000.00 грн, з яких 3500 грн - сум заборгованості за основою сумою боргу, 10500.00 сума заборгованості по відсотка ( а.с.116-120). 
30 листопада 2021 року між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та позивачем укладено договір факторингу №30112021-1, та акт прийому-передачі Реєстру боржників 30.11. 2021 року за даними яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошових вимог, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плата за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників (а.с.59-60,61)
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № №30112021- від 30.11.2021 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за договором № №19542-04/2021 від 29 квітня 2021 року, сума заборгованості ОСОБА_1 становить 14000 грн , з яких 3500 грн- сума заборгованості за основою сумою боргу, 10500 грн сума заборгованості по відсоткам (а.с.49).
Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частин 1, 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (надалі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно частин 2, 4 статті 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно частини 6 статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору.
Відповідно до частини 8 статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Згідно статті 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.
Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, між сторонами вказаних договорів (позики та кредитних договорів) було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені ними в електронній формі з використанням електронних підписів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.
Згідно приписів статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що позивач зобов`язання за кредитним договором виконала у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми.
Суд першої інстанції, правильно встановивши обставини укладення договору та визначившись з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах фінансового кредиту та невиконання останньою свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Наданими позивачем доказами підтверджується, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по договорам, відповідач прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом, однак, в порушення умов вказаного договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення коштів.
Щодо доводів апеляційної скарги про не підписання договорів, відсутності доказів перерахування коштів, судова колегія зазначає наступне.
Вказані договори підписано за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами, які направлялися на телефонний номер зазначений у договорах, а саме 0632163433.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 1статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до частини 1статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Як визначено частинами 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
З урахуванням викладених вище встановлених судом обставин справи, положень закону, а саме, що кредитні договори укладені відповідачкою та первісними кредиторами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, після верифікації особи позичальника кредитором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківський рахунок (картку), яка відповідачці не належить, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту його укладання та отримання відповідачем у розпорядження кредитних коштів.
Такі висновки ґрунтуються на правових позиціях, викладених Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22) та спростовують аргумент апеляційної скарги.
Більш того, заперечуючи факт отримання грошових коштів за кредитними договорами, відповідачка не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, зокрема виписки з власного банківського рахунку, доступ до якої вона має як клієнт банку- емітента платіжної картки, або довідки про відсутність у неї такого рахунку на момент укладення договору та перерахування коштів.
Апеляційний суд звертає увагу, що кредитор є небанківською фінансовою установою, діяльність якого регулюється Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Тому такий доказ, як виписка з рахунку позичальника на підтвердження отримання ним кредитних коштів, позивач об`єктивно позбавлений можливості надати, оскільки не є емітентом банківських послуг, в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Саме по собі заперечення проти договору без належних доказів його підробки чи фальсифікації не створює безумовного обов`язку суду витребовувати додаткові матеріали.
За такого колегія суддів відхиляє як безпідставні аргументи апеляційної скарги про відсутність у справі доказів щодо підписання відповідачкою вказаних договорів та отримання нею кредитних коштів за цими договорами.
Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до частини 1 статті 1048, частини 1 статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.
Матеріалами справи підтверджується, що 06 січня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи був укладений електронний договір № 3459698 про надання споживчого кредиту. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Згідно з карткою обліку Договору (розрахунку заборгованості) 07 лютого 2021 року відповідачем сплачено 10982.50 грн., які зараховано на погашення основного боргу - 4000 грн, оплата процентів - 6982.50 грн. 
Отже сплативши на рахунок відсотків кошти у розмірі 6982.50 грн, відповідачем вчинено дії по пролонгації цього договору. Оскільки має місце заборгованість, то після пролонгації, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. 
Таким чином, враховуючи, що матеріали справи містять дані про пролонгацію кредитного договору у відповідності до розділу 4 вказаного договору, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як правонаступник ТОВ «Авентус Україна» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування 120 днів ( 30+90). 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість станом на дату відступлення права вимоги з врахуванням умов договору про пролонгацію строку кредиту, становить 34075.83 грн (10389 грн - сума основного боргу, 23668.83 грн проценти), яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
В той же час, зважаючи на те, що матеріали справи не містять інформації про пролонгацію кредитних договорів : №0632163433/1 від 30 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 , №3429613287/660736 від 02 квітня 2021 року між ТОВ "КУ" Європейська кредитна група" та ОСОБА_1 , умови цих договір мають відсильний характер до Правил кредитування, які відсутні у матеріалах справи, а кредитний договір про надання фінансового кредиту №19542-04/2021 від 29 квітня 2021 року між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та ОСОБА_1 , хоча і було пролонговано за згодою сторін на 30 днів, проте відповідачем зобов`язання після закінчення строку не виконанні, колегія суддів приходить до висновку, що позивач як правонаступник первісних кредиторів відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість станом на кінець строку дії договорів:
№0632163433/1 від 30 квітня 2021 року становить 8200 грн (4 000 грн - сума основного боргу, 4200 (5 000*3,5 %*30) грн проценти);
№3429613287/660736 від 02 квітня 2021 року становить 10700 грн (6 000 грн - сума основного боргу, 4500 (6 000*2,5 %*30) грн проценти);
№19542-04/2021 від 29 квітня 2021 року становить 6125 грн, (3500 грн - сума основного боргу, 2625 грн. (35 00*2,5 %*30) проценти). 
Вказані суми підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.
З врахуванням викладеного доводи апеляційної скарги в цій частині є часткового обґрунтованими.
При цьому аргументи апеляційної скарги про те, що позивач не надав розрахунку заборгованості, спростовуються матеріалами справи, зокрема карткою обліку договорів, в якій зазначено суму основного боргу, суму нарахованих процентів, загальний розмір заборгованості та період нарахування.
Відсутність деталізації кожного календарного дня не свідчить про відсутність розрахунку як такого та не є безумовною підставою для відмови у позові, якщо з наданих документів можливо встановити складові боргу та перевірити їх відповідність умовам договору.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.
Оскільки, суд першої інстанції, розглядаючи позов позивача дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, проте, не надавши належну оцінку наданим позивачем доказам та внаслідок неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку в частині розміру заборгованості, що підлягає стягненню, апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана її представником ОСОБА_2 , підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у розмірі 58900. 83 ( 34 075,83 +8 200+10500+6125) грн.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню 1540.75 грн судового збору, сплаченого позивачем за подання позову.
Крім того, в порядку розподілу судових витрат з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1784.82 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2025 року змінити.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором №3459698 від 06 січня 2021 року в розмірі 34 075,83 грн, з яких: 10 389 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 686,83 грн - сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 0632163433 від 30 квітня 2021 року в розмірі 8 200 грн, з яких: 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4200 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 3429613287/660736 від 02 квітня 2021 року в розмірі 10500 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4500 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 19542-04/2021 від 29 квітня 2021 року в розмірі 6125 грн, з яких: 3500грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2625 грн - сума заборгованості за відсотками, а всього на загальну суму 58900 грн 83 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 1540 грн 75 коп. судового збору за подання позовної заяви. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 1784 грн 82 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий Ж.М. Яворська
Судді Т.М. Базовкіна
Л.М. Царюк 

Повний текст постанови складено 18 березня 2026 року.