Провадження № 2/582/404/25

Справа № 582/1682/25

Копія

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2026 р. 

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Яковенко Н.М., за участю секретаря Ярмоленко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» Усенко Михайло Ігорович звернувся до суду із цим позовом та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) заборгованість за Кредитним договором № 5432571 від 27.02.2023 в сумі 11890,25 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.02.2023 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» як первісним кредитором був укладений Договір про споживчий кредит № 5432571 в електронній формі, згідно з умовами якого відповідач отримала 5100,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит в сумі визначеній Кредитним договором. Натомість, відповідачкою не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк, встановлений Кредитним договором.
28.08.2023 між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 103-МЛ/Т, відповідно до умов якого та на підставі ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 5432571 від 27.02.2023.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», яку позивач просить стягнути з відповідача. 
Відповідач ОСОБА_1 з позовом не погодилась. Представник позивача Іщук С.О. подав до суду відзив на позов (письмові пояснення), в якому позов визнав частково на суму 6757,50 грн. Свою позицію обґрунтував тим, що відповідачкою ОСОБА_1 не заперечується факт укладання кредитного договору з ТОВ «Мілоан» № 5432571 від 27.02.2023, право грошової вимоги за яким набув позивач, та отримання кредиту у розмірі 5100,00 грн. 
Проте, відповідачка не погоджується з розміром заборгованості за кредитним договором, визначеним позивачем у 11890,25 грн, оскільки як вбачається з умов договору, договір містить три строки кредитування 15, 90 та 105 днів (п 1,3 п. 1,31 п. 1,3,2 Договору) та дві процентні ставки 1,5 % та 3,0% за кожен день користування кредитом, а тому відповідач не погоджується з п. 1.3 даного Договору, оскільки позика бралась лише на 15 днів.
Крім того, представник посилається на вимоги ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів» та ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та вважає несправедливими умови договору, оскільки зазначення у договорі двох строків кредитування призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником. 
Також, несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. 
Ухвалою суду від 26 грудня 2025 року у цій цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та поданому до суду клопотанні просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача Іщук С.О. у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив справу розглянути без його участі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів.
Судом встановлено, що 27.02.2023 між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – Кредитодавець, Первісний кредитор) був укладений в електронній формі Договір про споживчий кредит № 5432571 (надалі – Кредитний договір) (а.с. 6-11) на таких умовах: (пункти договору 1.1-1.7): 1.1. Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. 
1.2.Сума (загальний розмір) кредиту становить 5100,00 гривень.
1.3.Кредит надається загальним строком на 105 днів з 27.02.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.
1.3.1. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 14.03.2023 (рекомендована дата платежу).
1.3.2. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 12.06.2023 (дата остаточного погашення заборгованості).
1.4. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 14.03.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12.06.2023 (останнього дня строку кредитування). 
1.5. Загальні витрати Позичальника за пільговий період складають 1657,50 грн в грошовому виразі та 94,072,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15427,50 грн в грошовому виразі та 1052,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту за пільговий період складає 6757,50 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 20527,00 гривень. 
1.5.1. Комісія за надання кредиту: 510,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
1.5.2. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1147,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
1.5.3. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13770,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
1.6. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього Договору.
1.7. Позичальник не повинен сплачувати на користь Кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця не можуть бути збільшені. 
Розділ 2 договору визначає порядок оплати за кредитом, а саме нарахування і сплату відсотків, комісій та можливість здійснення пролонгації договору, яка передбачена тільки для позичальника. 
Додатком № 1 до Кредитного договору є графік платежів (а.с. 11зв.), в якому заначено строк кредитування 105 днів, видача кредиту 27.02.2023, строк платежу 12.06.2023, сума кредиту – 5100,00 грн, проценти за користування кредитом 14917,50 грн, комісія за надання кредиту – 510,00 грн, та загальна вартість кредиту – 20527,50 грн. 
Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 5432571 від 27.02.2023 є Паспорт споживчого кредиту (а.с. 12).
Відповідно до довідки генерального директора ТОВ «МІЛОАН», ОСОБА_1 , якою укладено договір № 5432571 ВІД 27.02.2023, ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: U89435; час відправки ідентифікатора позичальнику: 27.02.2023 о 15:10; номер телефону / електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: +380989041873 (а.с. 12).
Платіжним дорученням № 94586894 від 27.02.2023 підтверджено перерахування ТОВ «Мілоан» коштів згідно договору 5432571 у розмірі 5100,00 грн на рахунок НОМЕР_3 , отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 (а.с. 14зв.).
Відповідач ОСОБА_1 факт укладення Кредитного договору на умовах, що у ньому зазначені та факт отримання коштів у розмірі 5100,00 грн від ТОВ «Мілоан» визнає.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд вважає цю обставину встановленою та такою, яка не потребує доказування.
Визначаючи суму до стягнення за кредитним договором № 5432571 суд виходить з такого.
Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Верховний Суд (зокрема у постанові від 12 квітня 2023 року у справі №569/15311/21) наголошує на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку(фінансової установи), а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. 
На підтвердження своїх позовних вимог представник позивача подав відомість про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 5432571, який підписано генеральним директором ТОВ «Мілоан» та виписки з особового рахунка за кредитним договором (а.с.15-16).
Відповідно до цієї виписки заборгованість ОСОБА_1 ТОВ «ФК «КредитКапітал» склала 11890,25 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 2703,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками становить 8677,25 грн, заборгованість за комісіями 510,00 грн.
Відповідно до відомості про щоденні нарахування, заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору нараховувалась з 27.02.2023 по 26.07.2023.
В п.п. 1.3-1.4 договору визначено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 27.02.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12.06.2023. 
Як зазначено у п.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 - право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
У цій постанові Верховний Суд сформулював правовий висновок: «ПРОЦЕНТИ ЗА КОРИСТУВАННЯ КРЕДИТОМ – проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. ПРОЦЕНТИ ЗА НЕПРАВОМІРНЕ КОРИСТУВАННЯ ЧУЖИМИ ГРОШОВИМИ КОШТАМИ – проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування».
Отже, оскільки сторони погодили строк кредитування – до 12.06.2023, суд вважає, що кредитодавець безпідставно нарахував відсотки за користування кредитом після спливу терміну його дії – з 12.06.2023, що становило 44 дні.
Таким чином розмір безпідставно нарахованих відсотків ТОВ «Мілоан» складає 3567,96 грн (44 дні х 81,09 грн).
Суд також відхиляє позицію відповідача щодо того, що відсотки за користування кредитом мають бути враховані лише за 15 днів, оскільки як вбачається з дослідженого договору кредит укладався строком на 105 днів, який включає в себе пільговий період 15 днів.
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
Вимога про недійсність кредитного договору відповідачем не заявлялася і судами не вирішувалася.
У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. З досліджених доказів суд приходить до висновку, що укладаючи спірну угоду, відповідач повною мірою був ознайомлений з його умовами, вільно та свідомо надав свої персональні дані для його укладення та погодився виконувати усі зазначені в ньому зобов`язання.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов договору про споживчий кредит № 5432571 вимогам законодавства про несправедливість його умов, без їх доведення відповідно до статей 76-81 ЦПК України.
Цей договір містить істотні умови, характерні для такого виду договорів, відповідач погодилась з такою редакцією договору та самостійно надала свої персональні дані, необхідні для укладення договору, та особисто підписала його, а також графік платежів, паспорт споживчого кредиту.
Крім того, суд зауважує, що ознайомившись з умовами договору, ОСОБА_1 мала реальну можливість відмовитися від його укладення, однак на момент підписання договору у наданій редакції, додаткових вимог щодо спірних умов договору не заявляла, чим підтверджується свідоме визнання нею умов договору, в тому числі і оспорюваних умов.
Більш того, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, відповідач вживала дії по пролонгації договору, сплачуючи частково тіло кредиту та комісію за пролонгацію договору, однак борг в повному обсязі за пільговою ставкою 0,01 % не сплатила, що потягло нарахування відсотків згідно з п. 1.6 договору в розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Виходячи з оплатного характеру договору позики, відсутні підстави вважати, що умови договору щодо строку кредитування та розмір відсотків за користування кредитом, є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки розмір відсоткової ставки та строк кредитування погоджено сторонами.
Судом також встановлено, і ці обставини не заперечуються відповідачкою, що 28 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками (а.с. 17-21).
Згідно з копією витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №103-МЛ від 28.08.2023 було відступлене право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 5432571 від 27.02.2023 в сумі 11890,25 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 2703,00 грн, за процентами – 8677,25 грн, комісія 510,00 грн (а.с. 26зв.).
До матеріалів справи додано платіжну інструкцію № 72463 від 28.08.2023, з якої встановлено, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 1460002,00 грн на користь ТОВ «Мілоан» із призначенням платежу: Плата за відступлення права вимоги згідно Договору відступлення права вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023 (а.с. 26) .
Таким чином, з наведеного слід дійти висновку про те, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» виконало своє грошове зобов`язання перед ТОВ «Мілоан», що підтверджує перехід права вимоги за договором № 5432571 до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». 
04.12.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило претензію про погашення заборгованості в сумі 11890,25 грн за кредитним договором № 5432571 (а.с. 27).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 5432571 (а.с. 15-16) та витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 103-МЛ (а.с. 26зв.), право вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 , яке відступалося та розмір заборгованості за цим договором визначалося ТОВ «Мілоан». Отже ТОВ «Міолан» відповідає перед позивачем за дійсність цієї вимоги та її розмір, враховуючи, що судом визначений інший розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Мілоан».
У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надало належні та достатні докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 .
Разом з тим, з огляду на встановлені в цій справі обставини, суд вважає, що позов ТОВ ФК «КредитКапітал» до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 8322,29 грн (11890,25 грн - 3567,96 грн зайво нарахованих відсотків).
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, за правилами, визначеними п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1695,50 грн.
У поданому позові позивач просить стягнути із відповідача на свою корить судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивач долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року про надання Адвокатським об`єднанням «Апологет» (Виконавець) правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Клієнт); Акт № Д/10983 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 11.12.2025 з якого вбачається, що Виконавцем надано Клієнту, а Клієнтом прийнято послуги згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 по боржнику ОСОБА_1 за кредитним договором № 5432571 на загальну суму 8000,00 грн; детальний опис наданих послуг до Акту № Д/10983 від 11.12..2025 за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107; Ордер (а.с. 30-31зв.)
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі № 910/4881/18, від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18.
Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана.
Таким чином суд вважає за можливе стягнути з відповідача 5599,40 грн на відшкодування витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) заборгованість за Кредитним договором № 5432571 від 27.02.2023 в розмірі 8322,29 грн та судові витрати у справі у розмірі 7294,90 грн. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236; місцезнаходження юридичної особи: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко