Справа № 454/4246/25	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Адамович М. Я. ,
за участю секретаря Калиш В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за заявою 
ОСОБА_1 
за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, 
в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи
Заявник звернулася до суду з даною заявою, яка мотивована тим, що в її ім`я по-батькові по різному вказано в документах, що є перешкодою в оформленні пенсійних виплат.
Представник заінтересованої особи подала письмові пояснення, в яких зазначила в даному випадку існує спір про право, оскільки встановлення юридичного факту необхідне заявниці для звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Заяви (клопотання) учасників справи
Представник заявниці подав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав.
Інші процесуальні дії
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
З паспорта громадянина України, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ім`я по-батькові заявниці зазначено « ОСОБА_2 ».
В трудовій книжці її ім`я по-батькові вказано роботодавцями по різному: « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 ».
В свідоцтві про народження (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») ім`я по-батькові заявниці зазначено « ОСОБА_5 » та свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування - « ОСОБА_3 ».
Оцінка суду
Позивачем ставиться питання про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що з огляду на різне зазначення її імені по-батькові в документах, вона є однією і тією ж особо.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`зазначено, що коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів, а установи, які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки, то особи мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, пояснення заявниці, суд дійшов висновку, що « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_6 » є однією і тією ж особою.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити. 
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що « ОСОБА_1 » відповідно до паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 виданого Сокальським РВ УМВС України у Львівській області02.10.1996р., а також « ОСОБА_1 » відповідно до свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_2 від 26.11.2002р. та « ОСОБА_6 » відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 16.10.1965р., є однією і тією ж особою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
У разі, якщо рішення не було вручена в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: с.Карів, Шептицький район, Львівська область.
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ЄДРПОУ:13814885, місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея,10, м.Львів. 

Головуючий: М. Я. Адамович