КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження  Справа № 375/113/26
№ 33/824/1821/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м. Київ 

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Алієвої Д.У.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М. від 17 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 550040, 25 грудня 2025 року о 01 год 44 хв на вул. Червона Січ, 16 в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не виконав законну вимогу працівників патрульної поліції про зупинку транспортного засобу подану завчасно проблисковими маячками синього та червоного кольору, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153,00 грн. в дохід держави.
Не погоджуючись з такою постановою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази злісного невиконання законних вимог працівників поліції. На відеозаписі зображено транспортний засіб, який рухався автодорогою, однак даних про те, хто саме знаходився в автомобілі немає, ідентифікувати особу, з відеофайлів неможливо, у зв'язку з тим, що на жодному відео не зафіксована особа, яка керувала транспортним засобом. Крім того, наданий відеозапис не є належним доказом у справі на підтвердження обставин викладених у протоколі, оскільки він є неповним, має ознаки переривання та монтажу.
Вказує, що докази на які послався суд є незаконними, оскільки вони здобуті в спосіб не передбачений законом, оскільки під час збирання вказаних доказів допущено ряд порушень з боку уповноважених осіб, у зв'язку з чим вказані докази є недопустимими та неналежними.
В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, про причини неявки суду не повідомив, тому апеляційний суд вважав можливим провести розгляд справи за його відсутності.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі, провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Згідно із ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 550040, 25 грудня 2025 року о 01 год 44 хв на вул. Червона Січ, 16 в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не виконав законну вимогу працівників патрульної поліції про зупинку транспортного засобу подану завчасно проблисковими маячками синього та червоного кольору, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Матеріали даного провадження також містять відеозапис з боді-камер працівників поліції, який є доказом у справі.
Як убачається з вказаного відеозапису, 25 грудня 2025 року працівники патрульної поліції здійснювали вільне патрулювання в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області. Автомобіль «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався по дорозі під час комендантської години та був зупинений працівника патрульної поліції. У подальшому водій здійснив втечу з місця події, працівники патрульної поліції здійснили рух за вказаним автомобілем. Після увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору автомобіль «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , продовжував рух та тривалий час не зупинявся. У подальшому автомобіль «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на подвір`ї приватного житлового будинку.
Отже, водій ОСОБА_1 , за яким прослідував патрульний автомобіль з увімкненими проблисковими маячками, міг та повинен був усвідомлювати, що поліцейськими вживаються заходи для зупинки автомобіля, яким він керує, а тому він був зобов`язаний зупинитися та виконати законні вимоги працівників Національної поліції.
Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 , підтверджується поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 550040 від 25 грудня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті 122-2 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395 (надалі по тексту - Інструкція №1395) та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 6 листопада 2015 року №1376;
- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР1 № 550040 від 25 грудня 2025 року, складена відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті 122-2 КУпАП;
- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 550032 від 25 грудня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП;
- копія протоколу про адміністративне затримання серії АЗ № 119023 від 25 грудня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було затримано працівника патрульної поліції;
- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330697 від 25 грудня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за статтею 185 КУпАП;
- копія рапорта поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Тимченка Єгора від 25 грудня 2025 року;
- відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 122-2 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом під час розгляду справи.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не зупинився, що підтверджується належними і допустимими доказами.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення по справі, є належними та допустимими.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції.
Апеляційний суд враховує те, що докази наявні в матеріалах справи взаємно узгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує скаржник, не вбачається.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був водієм, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на яких водій ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції вказав, що його напарник захворів, а тому він був змушений їхати на об`єкт (час запису 01:55:04).
Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви в об`єктивності оцінки доказів, зробленої судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду.
За таких обставин оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, прийнята судом першої інстанції з урахування всіх фактичних обставин справи.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення ПДР за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду В.В. Саліхов