31.03.2026
Справа № 497/2997/25
Провадження № 2/497/491/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді – Раца В.А.,
секретаря – Божевої І.Д., 
без участі сторін, 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-
ВСТАНОВИВ:
14.11.2025 року представник позивача – Котова С.М., яка діє на підставі довіреності №0201-5 від 10.06.2025 року строком дії до 31.12.2025 року, звернулася до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №12.08.2020-010000337 від 12.08.2020 року в розмірі 11 900,00 грн. та суму понесених судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 12.08.2020 року укладено Кредитний договір №12.08.2020-010000337 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до умов договору Позичальнику надано кредит за умовою «Коротких кредит» та «Довгий кредит» у розмірі 7 000,00 грн. Згідно умов «Короткий кредит» строк користування становить 14 календарних днів з дати отримання із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 960,00 грн., що становить 28% (фіксована незмінювана процентна ставка), та позичальник погодився сплатити у повному обсязі кредит до 26.08.2020 року включно. Згідно умов «Довгий кредит» строк користування становить 28 календарних днів з дати отримання із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 4 900,00 грн., що становить 28% (фіксована незмінювана процентна ставка), та позичальник погодився сплатити у повному обсязі кредит до 09.09.2020 року включно. Відповідно до заявки від 12.08.2020 року кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 7 000,00 грн., а відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. У свою чергу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором, належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 29.10.2025 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 11 900,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000,00 грн., по процентам в розмірі 4 900,00 грн. Надалі, 06.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №СЦ-060824-13, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Новий Колектор» набуло статусу кредитора за кредитним договором №12.08.2020-010000337 від 12.08.2020 року. Відповідач не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за вище вказаним договором, а тому свої зобов`язання не виконав, що стало приводом для звернення до суду.
Ухвалою судді від 21.11.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Сторони у судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача Котова С.М. у позовній заяві зазначила про розгляд справи у відсутності представника позивача, і у випадку неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 31.03.2026 року надав власноручно підписану заяву до канцелярії суду про розгляд справи без його участі. Визнав позовні вимоги частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині просить відмовити в задоволенні заявлених вимог, посилаючись на той факт, що він з 11.05.2011 року перебуває на військовій службі та виконує завдання пов`язанні із захистом територіальної цілісності України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Щодо укладання кредитного договору №12.08.2020-010000337 від 12.08.2020 року 
Судом встановлено, що 12.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №12.08.2020-01000037 від 12.08.2020 року, шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та заявки від 12.08.2020 року на суму 7 000,00 грн. за наступними умовами - «Короткий кредит» та «Довгий кредит». Згідно з умовами «Короткого кредиту» строк користування кредитом становить 14 календарних днів з дати отриманні зі сплатою процентів за користування у розмірі 1960,00 грн, що становить 28% від суми кредиту (фіксована незмінювана процентна ставка), та позичальник має сплатити кредит у повному обсязі до 26.08.2020 року (включно). Згідно з умовами «Довий кредит» строк користування кредитом становить 28 календарних днів з дати отримання зі сплатою процентів за користування у розмірі 4 900,00 грн, що становить 70% від суми кредиту (фіксована незмінювана процентна ставка), та позичальник має сплатити кредит у повному обсязі до 09.09.2020 року (включно). Сторони погодили, що при нездійсненні позичальником вказаних дій за умовами «Короткий кредит», то кредит вважається отриманим за умовою «Довгий кредит». Позичальник зобов`язався повернути кредит, у дату вказану в Графіку платежів за умовою «Довгий кредит» та сплатити проценти за користування кредитом. (а.с.22)
Відповідач підписав вказану Заявку одноразовим ідентифікатором 4F843, тобто позичальник підтвердив, що йому надано та він отримав інформацію, зазначену в частинах 1, 5 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» (він ознайомився з нею за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciуа-o-kompanii) (а.с.13 - 14).
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти у вищевказаному розмірі, що підтверджується карточкою субконто за договором №12.08.2020-010000337 від 12.08.2020 року (а.с. 10)
Відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором №12.08.2020-010000337 від 12.08.2020 року за період з 12 серпня 2020 року по 29 жовтня 2025 року (включно) заборгованість ОСОБА_1 становить 11 900,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 7 000,00 грн., по процентам 4 900,00 грн. (а.с.12).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Пунктом 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 3-6,8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч.12 ст. 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як зазначено вище, 12 серпня 2020 року між сторонами укладено вищевказаний кредитний договір у електронному вигляді шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки.
Укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування. Також, сторони погодили графік погашення заборгованості.
У заяві від 31.03.2026 року відповідач частково визнав позовні вимоги, а саме 7 000,00 грн., що становить розмір тіла кредиту, а отже, відповідачем було отримано даний кредит. 
Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами.
Щодо стягнення за договором факторингу.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.
06 серпня 2024 року між первісним кредитором ТОВ «Споживчий центр» в особі директора Холода О.В. та ТОВ «Новий Колектор» в особі директора Жанталая Р.В. було укладено договір факторингу №СЦ-060824-13, відповідно до умов якого до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №12.08.2020-010000337 від 12.08.2020 року (а.с.15-18). Відповідно до п.2.4 цього договору право вимоги за кредитним договором вважається відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі переліку (додаток 1), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Боргів та набуває відповідні Права Вимоги. Акт прийому-передачі реєстру боржників підписаний в той саме день (а.с.11).
Відповідно до Переліку №1 від 06.08.2024 року до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право вимоги за вищевказаним договором, де під номером 19087 зазначений ОСОБА_1 та загальна заборгованість за договором на момент укладення договору факторингу склала 11 900,00 грн. (а.с.32-33).
Оскільки на підставі даного договору відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Новий кредитор», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З досліджених судом доказів встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводив платежі по погашенню кредиту, таким чином, неналежним чином виконує умови договору, у зв`язку з чим станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена на становить 11 900,00 грн.
З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не належним чином виконує умови зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч.3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Щодо нарахування відсотків згідно Договору №12.08.2020-010000337 від 12.08.2020 року суд зазначає наступне.
У заяві відповідач зазначив, що він станом на укладення кредитного договору №12.08.2020-010000337 від 12.08.2020 року проходив та продовжує проходити військову службу. Згідно наданої інформації з послужного списку ОСОБА_1 , особистий номер № НОМЕР_1 призваний на військову службу 11.05.2011 року ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжує служити по теперішній час. Таким чином має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у т.ч. військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та /або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Водночас Національний банк України в своєму листі від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО» надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, у якому в відповідних розділах здійснюють службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів це витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Так, військовослужбовці, перелік яких визначений пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають кредитні зобов`язання перед банками, мають право на встановлені законодавством пільги, а саме:
-звільнення від сплати відсотків за користування кредитом;
-звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту.
За умовами укладеного кредитного Договору 12.08.2020-010000337 від 12.08.2020 року, сторони погодили проценту ставку за користування кредитом у розмір 4 900,00 грн. 
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги у частині заборгованості за відсотками за користування кредитом не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, з відповідача на користь ТОВ «Новий Колектор», слід стягнути загальний залишок заборгованості за наданим кредитом у розмірі 7 000,00 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи 02.07.2024 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Верітас Центр» в особі учасника об`єднання адвоката Моісеєнка М.Ю., укладено Договір про надання правничої допомоги №07/24-НК (а.с.14). Надалі, додатковою угодою №4 від 14.08.2024 до Договору №07/24/НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024 року на підставі протоколу засідання загальних зборів членів (учасників) Адвокатського об`єднання «Верітас Центр» №08/2024 від 09.08.2024 року відбулась зміна найменування виконавця з Адвокатського об`єднання «Верітас Центр» на Адвокатське об`єднання «Лекс Верітас» та цією угодою було змінено преамбулу та реквізити сторін (а.с.19). Між сторонами укладено Додаткову угоду №17 від 03.04.2025 року до Договору №07/24/НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024 року, де сторони погодили викласти п.п. 3.1 у новій редакції: «Вартість послуг визначається наступним чином: 6 000,00 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно.» (а.с.20). 
Відповідно до звіту про виконану роботу відповідно до договору про надання правової допомоги №07/24-НК від 02.07.2024 по клієнту ОСОБА_1 виконавцем надано замовнику наступні послуги: сформовано запит на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку необхідних доказів, підготовка та подання позовної заяви, проведена детальна консультація замовника щодо дій після відкриття провадження у справі (а.с.23).
Згідно платіжної інструкції №3720477879 від 05.11.2025 року ТОВ «Новий Колектор» було здійснено оплату наданих адвокатом юридичних послуг в розмірі 6 000,00 грн. (а.с.27).
Таким чином, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
Щодо стягнення судового збору слід зауважити наступне.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 виданим 11.08.2018 року, таким чином він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".
Позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з держави на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 424,94 грн. (з розрахунку 7 000,00 грн./ 11 900,00 грн. х 2 422,40 грн.). 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, ЦПК України, ст.ст. 526,530,1054-1057, 1077-1078 ЦК України, суд, -
УХВАЛИВ: 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором  -  задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (01133, м. Київ, Печерський район, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, оф. 601, код ЄДРПОУ: 431702980) заборгованість за кредитним договором №12.08.2020.010000337 від 12.08.2020 року в розмірі в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, а всього 13 000 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" за рахунок держави сплачений відповідно до платіжної інструкції №3720478000 від 13.11.2025 року судовий збір у розмірі 1 424 гривні 94 копійки.
Компенсацію сплаченої суми судового збору необхідно здійснити в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя           В.А. Раца