ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/13046/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Бойка С.С.,  
за участю:
секретаря судового засідання – Проскурні Я.О., 
представника позивача – Мартинюка О.С.,
представника відповідача – Гуляєвої Ю.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "ПАРКИ ПОСУЛЛЯ" Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "ПАРКИ ПОСУЛЛЯ" Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області , в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 28.05.2025 №00071670701 про застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 1020 грн за платежем адмін. штрафи та інші санкції;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 28.05.2025 №00071770701 про застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 4080 грн за платежем адмін. штрафи та інші санкції;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 28.05.2025 №00071690701 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності та штрафні (фінансові) санкції в сумі 439313,50 грн.
В позовній заяві позивач зазначає, що результати документальної виїзної перевірки, які відображені в акті № 5320/16-31-07-01-01/05534278 від 23.04.2024 не можна назвати законними, а тому податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Полтавській області від 28.05.2025 № 00071690701 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності в сумі 439313,50 грн.; від 28.05.2025 року № 00071670701 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020 грн.; від 28.05.2025 року № 00071700701 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 4080 грн. підлягають скасуванню. Вказує, що під час проведення перевірки контролюючий орган не перевірив документи та не дослідив обставини, які мають значення для правильних висновків.  Зазначає, що під час проведення перевірки КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» контролюючому органу були надані документи бухгалтерської звітності, забезпечено доступ до документів та інформації, яка зберігалася в комп`ютері, 07.05.2025 року КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» ГУ ДПС у Полтавській області надано додаткові пояснення та документи в порядку п. 86.7 статті 86 Податкового кодексу України. ГУ ДПС у Полтавській області листом від 21.05.2025 року № 15904/6/16-31-07- 01-08 повідомило КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ», що враховуючи надані заперечення та документи встановлено часткове спростування висновку акту. Перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2018 року по 31.12.2021 року КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» завищено витрати на суму 1 811 098 грн. в результаті включення до їх складу документально непідтверджених сум, та як наслідок завищено фінансовий результат до оподаткування на суму 1 811 098 грн. Таким чином висновки акту перевірки від 23.04.2025 року №5320/16-31-07-01- 01/05534278 було скасовано в частині донарахувань податку на прибуток підприємств на суму 73 787 грн. і іншій частині висновок залишено без змін. Разом з тим, залишається незрозумілим, які саме витрати на суму 1 811 098 грн., на думку перевіряючих, були завищені КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ», оскільки в додатку 8 до акту, за даними перевірки, собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) становить 4 002 тис. грн.: в тому числі за 2018 рік – 1 234,9 тис. грн., 2019 – 1 293,7 тис. грн., 2020 – 735,0 тис. грн., 2021 – 738,2 тис. грн., що відповідає показникам, які відображені у фінансовій звітності підприємства (див. додаток 8 до акту перевірки: колонка 18, колонка 9 та фінансову звітність підприємства). Щодо штрафних санкцій за неподання повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням (форма 20-ОПП), позивача зазначає, що стаття 117 Податкового кодексу України передбачає відповідальність за порушення встановленого порядку взяття на облік (реєстрацію) платника податків у відповідному контролюючому органу та містить вичерпний перелік порушень, які тягнуть за собою накладення штрафу; вказана стаття передбачає відповідальність за порушення, пов`язані лише зі взяттям на облік платника податків та своєчасною зміною облікових даних платника, і не стосується повідомлень про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання / а.с.112/.
У відзиві на позовну заяву / а.с. 115 – 120/. представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що за результатами перевірки встановлено порушення щодо ненадання первинних документів, які були відсутні станом на дату проведення перевірки, зазначає, що за період з 01.01.2018 – 31.12.2021 КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» завищено витрат на суму 1811098 грн, в результаті включення до їх складу документально підтверджених сум, та як наслідок занижено фінансовий результат до оподаткування у 18110988 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 508598 грн, за 2019 ріу 477862 грн., за 2020 рік 552025 грн., за 2021 рік 272613 грн. Також перевіркою встановлено відсутність відомостей про земельні ділянки в 20-П, оскільки станом на 30.09.2024 Комунальне підприємство «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області подано Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність без відображення чотирьох земельних ділянок, які використовуються в господарській діяльності підприємства, а саме: м. Лубни, вулиця Фабрична кадастровий номер 5310700000:026038:0023, м. Лубни, вулиця Мистецька, кадастровий номер 5310700000:06:001:0002, м. Лубни, пр-т Володимирський кадастровий номер 5310700000:06:001:0002, м. Лубни, вулиця Ярослава мудрого кадастровий номер 5310700000:06:088:0043.
В ході підготовчого засідання, призначеного на 22.01.2026, судом протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті / а.с. 186-187/.
05 серпня 2024 року до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача по суті справи /а.с. 153-154, 159/.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, заслухавши вступне слово представників сторін дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
Головним управлінням ДПС у Полтавській області на підставі підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20, статті 77, пункту 81.1 статті 81, пункту 82.1 статті 82, підпункту 69.352 пункту 69 підрзділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, згідно з планом – графіком проведення документальних планових перевірок платників податків за 2024 рік щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності Комунального підприємства «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» з 01.10.2018 по 30.09.2024, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2024.
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки № 5320/16-31-07-01-01/05534278.
Відповідно до висновків Акту перевіркою встановлено наступні порушення:
- пп. 16.1.2, 16.1.5 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.3, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) а саме ненадання всіх оригіналів документів, що стосуються предмета перевірки;
- п. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п. 44.3 ст. 44, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, пп. 20.1.3 п.20.1 ст. 20, пп. 20.1 6. П. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями, П(С)БО №16, «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1991 №290, а саме встановлено заниження податку на прибуток встановлено заниження в сумі 399785 грн. у тому числі за 2018 рік у сумі 116521 грн., за 2019 рік 106479 грн., за 2020 рік 116418 грн., за 2021 рік 60366 грн. 
- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 8.1, 8.2, ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 зі змінами да доповненнями, а саме невнесення інших змін до своїх облікових даних по об`єктах оподаткування (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням).
На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 28.05.2025 № 00071690701 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності в сумі 439 313,50 грн.
- податкове повідомлення – рішення від 28.05.2025 № 00071670701 про застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 1 020 грн.
- податкове повідомлення – рішення від 28.05.2025 року № 00071700701 про застосування штрафних фінансових санкцій у сумі 4 080 грн.
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями КП «ПАРКИ ПАСУЛЛЯ» оскаржило їх до ДПС України.
15.08.2025 ДПС України прийнято рішення про залишення скарги КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 28.05.2025 №00071670701, від 28.05.2025 року № 00071700701, від 28.05.2025 № 00071690701 без змін.
Комунальне підприємство «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області не погоджуючись з податковими повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 28.05.2025 року № 00071690701, від 28.05.2025 №00071670701, від 28.05.2025 року №00071700701, звернулося до суду з цим позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Приписами підпункту 19.1-1.1.1 п. 19-1 ст. 19 ПК України Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Під час здійснення планових перевірок платників податків, які є фінансовими агентами, предметом перевірки також є дотримання фінансовими агентами вимог статті 39-3 цього Кодексу.
Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Приписами п.п. 77.4,77.6-77.9 статті 77 ПК України унормовано, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Положеннями пункту 44.2 статті 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За приписами статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема, превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі.
Наведені норми підтверджують висновок про те, що первинні документи для цілей оподаткування повинні містити відомості про факти реальної підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.
Згідно з абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно із визначеннями, наданими у статті 1 зазначеного Закону:
зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди;
фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства;
витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками);
доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників);
Абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (в редакції, чинній на час укладення угод) визначено, що господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
З аналізу викладених норм слідує, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
За змістом підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Статтею 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Не включаються до складу витрат, витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання, яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 ПК України).
Підстави та порядок проведення перевірки позивачем під сумнів не ставиться.
Так, судом з`ясовано, що працівниками ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 по 30.09.2024, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2024.
Під час проведення перевірки КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» контролюючому органу були надані документи бухгалтерської звітності, забезпечено доступ до документів за період з 01.01.2022 по 30.09.2024, проте не надано для перевірки документів за період з 01.01.2018 по 31.12.2021, а саме:
- головної книги, оборотно – сальдової відомості/сформовані у відповідності до податкових періодів, по яких здійснювалося звітування за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік;
- первинних банківських документів: виписки, регістри бухгалтерського обліку та платіжні доручення за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік;
- договорів купівлі – продажу товарів робіт та послуг та додатки до них за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік;
- первинних бухгалтерських та інших документів щодо придбання/реалізації товарів;
- розрахункових документів: платіжні доручення або інші документи, що свідчать про виконання грошових зобов`язань за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік;
- регістрів бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних первинних документів (із зазначенням сальдо станом на дату подання документів) за весь період дії договорів за 2018 рік, 2019 рік, 2019 рік, 2020 рік.
Позивач, стверджував що відсутність документів фінансово – господарської діяльності зумовлено тим, що вони знаходились у попереднього бухгалтера КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» ОСОБА_1 . В присутності перевіряючих головний бухгалтер КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» Білан Катерина Григорівна зверталася до попереднього бухгалтера з проханням надати всі наявні в неї документи, які стосуються господарської діяльності підприємства. Вказані документи були передані підприємству лише 23.04.2025 року.
07.05.2025 року КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» ГУ ДПС у Полтавській області надано додаткові пояснення та документи в порядку п. 86.7 статті 86 Податкового кодексуУкраїни, а саме:
1. Документи з обліку рахунків в комерційних банках за 2018 рік.
2. Документи з обліку рахунків в казначействі 2018 рік.
3. Звіт про суми нарахованої заробітної плати ЄСВ за 2018 рік.
4. Документи з обліку розрахунку з іншими дебіторами 2018 рік.
5. Договори з кредиторами за 2018 рік.
6. Документи з обліку електроенергії за 2018 рік.
7. Документи з обліку розрахунків з кредиторами за 2018 рік.
8. Кошториси , плани асигнувань та зміни до них за 2019 рік.
9. Документи з обліку рахунків в комерційних банках за 2019 рік.
10. Документи з обліку розрахунку з кредиторами 2019 рік.
11. Документи з обліку рахунків в казначействі 2019 рік.
12. Звіт про суми нарахованої заробітної плати ЄСВ за 2019 рік.
13. Документи з обліку розрахунку з іншими дебіторами 2019 рік.
14. Договори з постачальниками та підрядниками за 2019 рік.
15. Кошториси , плани асигнувань та зміни до них за 2020 рік.
16. Договори з кредиторами за 2020 рік.
17. Документи з обліку розрахунку з кредиторами 2020 рік.
18. Документи з обліку електроенергії за 2021 рік.
19. Документи з обліку розрахунків за водопостачання 2021 рік.
20. Книга нарахування заробітної плати за 2021 рік -2021 рік.
21. Зведені відомості по заробітній платі за 2019-2021 роки.
22. Зведені відомості по заробітній платі за 2014-2018 роки.
23. Штатні розписи 2013-2021 роки.
24. Спрощений фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва 2014-2018 роки.
25. Звіт про суми податкових пільг 2013-2018 роки.
26. Договір про обслуговування рахунків в казначействі 2014-2021 роки.
27. Договір про відшкодування земельного податку 2014-2019 роки.
28. Кошториси , плани асигнувань та зміни до них за 2021 рік.
ГУ ДПС у Полтавській області враховуючи надані позивачем заперечення та документи скасовано висновки акту перевірки від 23.04.2025 року №5320/16-31-07-01- 01/05534278 в частині донарахувань податку на прибуток підприємств на суму 73787 грн. в іншій частині висновок залишено без змін.
Отже, перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2018 року по 31.12.2021 року КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» завищено витрати на суму 1811098 грн. в результаті включення до їх складу документально непідтверджених сум, та як наслідок завищено фінансовий результат до оподаткування на суму 1811098 грн.
Відповідач у відзиві зазначає, що контролюючий орган прийшов до висновку про завищення витрат на суму 1811098 грн у зв`язку з наданням не в повному обсязі документів за період з 01.01.2018 по 31.12.2021. 
Разом з цим судом встановлено, що у запитах про надання документів для перевірки ГУ ДПС у Полтавській області не було зазначено конкретного переліку документів для перевірки, отже позивачем надавались документи на власний розсуд.
Судом встановлено, що відповідно до наданої КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» фінансової звітності підприємства, яка відображена у акті перевірки собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) становить 4 002 тис. грн.: в тому числі за 2018 рік – 1 234,9 тис. грн., 2019 – 1 293,7 тис. грн., 2020 – 735,0 тис. грн., 2021 – 738,2 тис. грн..
Таким чином, твердження ГУ ДПС У Полтавській області про те, що КП «ПАРКИ ПОСУЛЛЯ» не надано під час проведення перевірки оборотно – сальдової відомості/сформовані у відповідності до податкових періодів, по яких здійснювалося звітування за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, регістрів бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних первинних документів (із зазначенням сальдо станом на дату подання документів) за весь період дії договорів за 2018 рік, 2019 рік, 2019 рік, 2020 рік, інших первинних бухгалтерських документів щодо підтвердження задекларованих витрат, суд вважає безпідставними.
Щодо встановленого порушення податкового законодавства стосовно неподання повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти , пов`язані з оподаткуванням (форма 20-ОП), суд зазначає наступне. 
Пунктом 63.3 статті 63 Податкового кодексу України передбачено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків, у тому числі визначити, що облік такого платника податків здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, та його структурні підрозділи в разі створення.
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів.
Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.
Отже, одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
При цьому, відповідно до п. 117.1 статті 117 Податкового кодексу України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
У свою чергу обов`язок подання платником податків повідомлення форми №20-ОПП регулюється наказом Мінфіну «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» №1588 від 09.12.2011, зі змінами (далі - Порядок №1588).
Згідно з пунктом 8.1 Порядку №1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.
Положеннями пункту 8.2 Порядку №1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі- об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.
Повідомлення за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.
Основною метою запровадження форми № 20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).
Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.
Згідно з пунктом 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.
Тобто, повідомлення за формою №20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.
Таким чином, обов`язковою умовою для застосування відповідальності за статтею 117 ПК України, є порушення строків та порядку подання заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, прямо передбачених Податковим кодексом України.
Диспозиція статті 117 Податкового кодексу України не передбачає відповідальності за неподання звітів чи повідомлення щодо об`єкта оподаткування.
Крім того, відповідно до п. 63.3 статті 63 Податкового кодексу України на платника податків покладається обов`язок подання заяви про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку, а Порядком №1588 врегульовано питання подання платником податків повідомлення форми 20-ОПП, що є різними за змістом документами.
Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку, зазначена у п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, і Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, за формою №20-ОПП, зазначене в Порядку №1588, є різними за змістом документами, а їх подання до податкового органу регулюються різними
нормативними документами.
Таким чином, стаття 117 Податкового кодексу України передбачає відповідальність за порушення встановленого порядку взяття на облік (реєстрацію) платника податків у відповідному контролюючому органу та містить вичерпний перелік порушень, які тягнуть за собою накладення штрафу; вказана стаття передбачає відповідальність за порушення, пов`язані лише зі взяттям на облік платника податків та своєчасною зміною облікових даних платника, і не стосується повідомлень про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно статей 74 -76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно частин першої третьої статі 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів незаконність оскаржуваних рішень та наявність правових підстав для задоволення заявленого позову.
Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "ПАРКИ ПОСУЛЛЯ" Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (вул. Мистецька, буд 3 А, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, код ЄРДПОУ 05534278) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄРДПОУ 44057192) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 28.05.2025 №00071670701 про застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 1020 грн за платежем адмін. штрафи та інші санкції.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 28.05.2025 №00071770701 про застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 4080 грн за платежем адмін. штрафи та інші санкції.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 28.05.2025 №00071690701 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності та штрафні (фінансові) санкції в сумі 439313,50 грн.
Стягнути на користь Комунального підприємства "ПАРКИ ПОСУЛЛЯ" Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 5332,96 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено 20.03.2026.

Суддя	 	С.С. Бойко