Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/393/26
Провадження № 2/542/439/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2026 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі також – позивач, ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 (надалі також – відповідач, ОСОБА_2 ), в якій позивач просила розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 серпня 2024 року (актовий запис № 191) у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище – « ОСОБА_4 ».
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 березня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 17-18).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03 серпня 2024 року вона із відповідачем зареєструвала шлюб у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Вказала, що їх подружні відносини фактично розірвані, спільного господарства вони не ведуть, шлюб має формальний характер, а також, що з відповідачем вони мають різні погляди на життя, тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам.
Позивач зазначила, що її рішення про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Строк на примирення просила не надавати. 
Вказала, що спільних неповнолітніх дітей із відповідачем вони не мають.
Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки ОСОБА_1 не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання від неї не надходило. 
Судова повістка на судове засідання, призначене на 20 квітня 2026 року, разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 16 березня 2026 року, що направлялись на зареєстровану адресу позивача, повернулись до суду із зазначенням причини невручення – «адресат відсутній» (а.с. 36-40).
З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою позивачу.
Поряд із цим, у прохальній частині позовної заяви (а.с. 2) та у заяві, поданій до суду разом із позовною заявою 03 березня 2026 року (а.с. 5), ОСОБА_1 просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала.
Відповідач у судове засідання не з`явився про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав.
Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Знятий з реєстрації місця проживання 04 січня 2023 року за заявою власника житла, інше зареєстроване місце проживання не встановлено (а.с. 15).
Відповідно до відповіді № 2462346 від 16 березня 2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 січня 2023 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).
Враховуючи те, що отримана судом інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача не дала суду можливості встановити таке зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, суд відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати подальший виклик відповідача – ОСОБА_2 через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, відповідно до частини 10 статті 187 ЦПК України.
З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України.
Оголошення про судове засідання, призначене на 20 квітня 2026 року, було опубліковано на офіційному веб-сайті Судової влади України 17 березня 2026 року (а.с. 20).
Отже, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.
Крім того, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 16 березня 2026 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, разом із судовою повісткою про проведення судового засідання 20 квітня 2026 року та копією позовної заяви з доданими документами, направлялись на останню відому зареєстровану адресу проживання відповідача та повернулись до суду із відміткою поштового відділення від 24 березня 2026 року «адресат відсутній» (а.с. 24-34).
Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
У матеріалах справи наявні заяви, надіслані до суду відповідачем 20 березня 2026 року (а.с. 21), 23 березня 2026 року (а.с. 22), 24 березня 2026 року (а.с. 23) та 06 квітня 2026 року (а.с. 35), у яких ОСОБА_2 просив розгляд справи № 542/393/26 проводити без його участі та не заперечував проти задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, зважаючи на надані позивачем та відповідачем заяви, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.
Судом встановлено, що 03 серпня 2024 року у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,про що складено актовий запис № 191 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).
Вказуючи на неможливість подальшого спільного життя в якості подружжя, позивач звернулась до суду із зазначеним позовом.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Згідно з частиною 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 
Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. 
Оскільки позивач наполягала на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, й відповідач проти задоволення позовних вимог заперечень не надав, є підстави для розірвання шлюбу.
Позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного кодексу України, та просила відновити їй дошлюбне прізвище – « ОСОБА_4 ».
Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позивачем за подачу вказаного позову сплачено судовий збір і суд вирішив позовну заяву задовольнити, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1331 грн 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 112, 113 СК України та статтями 141, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 03 серпня 2024 року у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис № 191, – розірвати.
Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_7 дошлюбне прізвище – « ОСОБА_4 ».
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судовий збір у сумі 1331 грн 20 коп. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя   О.О. Шарова-Айдаєва