Справа № 298/1547/25 
Номер провадження 3/298/997/25 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 лютого 2026 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Тарасевич П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької обл., мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, інспектора прикордонної служби 2-ї категорії – начальника групи документального забезпечення, 
- за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ: 

На розгляді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області знаходиться вищезазначена справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 на розгляд справи з`явився та пояснив, що 13.11.2025 він дійсно перебував в наряді, та біля 03:00 год. було здійснено перевірку організації та несення служби прикордонного наряду «Черговий підрозділу», офіцером ВВВБ лейтенантом ОСОБА_2 . Однак під час перевірки він не спав, а переглядав відеокамери із телефону. Оскільки він заступив в наряд після денного чергування, на його думку, в перевіряючого могло скластись враження про те що він спить, однак такого не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадоваособа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Статтею ч.2 ст.172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчиненні в умовах особливого періоду.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 143238 від 13.11.2025 року ОСОБА_1 ставиться у вину та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП, за те що в період з 03:00 по 03:30 год. 13.11.2025 року було здійснено перевірку організації та несення служби прикордонного наряду «Черговий підрозділу», офіцером ВВВБ лейтенантом ОСОБА_2 , в приміщенні центра управління службою і виявлено, що ст. сержант ОСОБА_1 перебував на місці несення служби (спав). 

Своїми діями старший сержант ОСОБА_1 порушив вимоги статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, абзацу 1,6,12 підпункту 9 пункту 5 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів» Державної прикордонної служби України затвердженої наказом МВС України від 19 жовтня 2015 року № 1261, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836. Отже солдат ОСОБА_1 здійснив вказані дії в умовах особливого періоду, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.2 cт.172-18 КУпАП.

Разом з протоколом про адміністративне правопорушення до адміністративних матеріалів додано:
- посвідчення серії НОМЕР_1 виданого на імя ОСОБА_1 ;
- заяви ОСОБА_1 від 13.11.2025, щодо отримання електронних повісток шляхом надсилання SMS-повідомлення; 
- службової характеристики на ОСОБА_1 , який за місцем проходження служби характеризується позитивно;
- поясненням в.о. начальника відділу ПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » майора ОСОБА_3 та начальника відділення логістики ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ст.сержанта ОСОБА_4 від 13.11.2025 р., в якому доповіла, що в період з 03:00 по 03:30 год. 13.11.2025 року ст. сержант ОСОБА_1 , зі слів офіцера ВВВБ лейтенанта ОСОБА_5 перебував на місці несення служби та спав;
- письмовими поясненнями ст. сержанта ОСОБА_1 ..

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 перебував у прикордонному наряді та спав.

Суду не надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 13.11.2025 спав перебуваючи в наряді. При цьому із відеозапису, зробленого ОСОБА_2 на власний мобільний телефон, видно ОСОБА_1 в сидячому стані зі спини, перебування останнього в стані сну не зафіксовано.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з наведених підстав вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не є належними та допустимими доказами, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При цьому лише з обставин, зазначених в протоколі, зокрема у сформульованому в ньому обвинуваченні, суд при вирішенні справи про адміністративне правопорушення не може встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Із огляду на наведене, судом з`ясовано, що обставини, які викладені в вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та є такими, що не доведені доказами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.)

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 172-20, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанов.

Суддя Тарасевич П.П.