Справа № 638/2068/26
Провадження № 2/638/5213/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
16 квітня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут»,
відповідачі - ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просило суд стягнути відповідача заборгованість у загальному розмірі 95254,32 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що на підставі рішення Харківської міської ради «Про реорганізацію комунальних підприємств та зміну назви» від 30.04.2025 № 813/25, КП «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова. Відповідач, який є споживачем житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, внаслідок неповної та несвоєчасної оплати отриманих послуг має заборгованість за послугу з постачання теплової енергії (з урахуванням гарячої води до 01.01.22р) за період з 01.01.2006 до 31.12.2025 у розмірі 88618,45 грн, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 до 31.12.2025 у розмірі 1024,44 грн, за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 до 31.12.2025 у розмірі 2020,20 грн. Крім того, у зв`язку з несвоєчасною оплатою послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період до лютого 2022 року відповідачу нараховано інфляційні втрати в сумі 2610,46 грн та 3% річних в сумі 980,77 грн.
Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання.
У встановлений судом в ухвалі від 09 лютого 2026 строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
В судове засідання сторони не з`явилася, позивач просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
З урахуванням викладеного, керуючись ч. 3 ст. 131, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі ухвали від 13 квітня 2026 року суд провів заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідкою про склад сім`ї) від 30 січня 2026 року та відомостями з ЄДДР.
Згідно з відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги з постачання теплової енергії (з урахуваннями гарячої води до 01.01.2022) за період з 01.01.2006 до 31.12.2025 складає 88618,45 грн.
Відповідно до відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за абонентське обслуговування за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 до 31.12.2025 складає 1024,44 грн.
Згідно з відомістю про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 до 31.12.2025 у розмірі 2020,20 грн.
З розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з березня 2019 року по листопад 2021 року, складеного за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що інфляційні втрати за вказаний період становлять 2610,46 грн, 3 % річних від простроченої суми за вказаний період становлять 980,77 грн.
Відповідно до п. 15 Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, а також відповідно до п. 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, в яких виконавцем вказано КП «Харківські теплові мережі», споживач повинен оплачувати відповідні послуги щомісячно.
За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 вищевказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:
плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;
плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України;
плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи наведення положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними, допустими та достовірними доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, та які входять до предмету доказування у справі, а саме, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру територіальної громади м. Харкова, та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем за вказаною адресою.
Позивачем належними та допустими доказами доведено, що за вказаною адресою за період з 01 січня 2006 року до грудня 2025 року були надані відповідачу житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, вартість яких не була сплачена у повному обсязі відповідачем, внаслідок чого утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 91663,09 грн.
Відповідач всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України зазначений розмір заборгованості не спростував, доказів своєчасної та повної оплати спожитих житлово-комунальних послуг не надав, як і не надав власного контррозрахунку, підтвердженого відповідними доказами. Матеріали справи не містять доказів добровільного погашення вказаної заборгованості відповідачем.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що невиконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати спожитих житлово-комунальних послуг порушено цивільні права та законні інтереси КП «Харківські теплові мережі», що є підставою для судового захисту таких прав та інтересів позивача в обраний позивачем спосіб.
У зв`язку з викладеним, суд задовольняє позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» у повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги, з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних, у загальному розмірі 95254,32 грн.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3328,00 грн.
Щодо стягнення інших судових витрат суд зазначає наступне.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, міститься в з ч. 3 ст. 133 ЦПК України. При цьому, для стягнення зазначених витрат, вони повинні відповідати критерію необхідності здійснення таких витрат для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для стягнення з відповідача на корить позивача витрат у розмірі 89,62 грн за отримання довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, оскільки такі витрати не є іншими судовими витратами в розумінні п. 3 або 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд –
у х в а л и в:
Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» (адреса: м. Харків, пр-т. Ювілейний, 28А, код ЄДРПОУ 45929670) заборгованість за послугу з постачання теплової енергії (з урахуванням гарячої води до 01.01.22р) за період з 01.01.2006 до 31.12.2025 у розмірі 88618,45 грн, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 до 31.12.2025 у розмірі 1024,44 грн, за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 до 31.12.2025 у розмірі 2020,20 грн, з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 2610,46 грн та 3% річних в сумі 980,77 грн, а всього заборгованість у розмірі 95254,32 грн (дев`яносто п`ять тисяч двісті п`ятдесят чотири гривні 32 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» (адреса: м. Харків, пр-т. Ювілейний, 28А, код ЄДРПОУ 45929670) судовий збір у розмірі 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 17 квітня 2026 року.
Суддя І. П. Латка